A szülészeti poliklinikum első hat és lel évi működése. 
45 
11. A ÍDcibcit3nilús U)ktl0t6sbl)iltíS0 V0g'0tl, és p0di!íi 
cl) hogy a, búhcilaniilok az inÍ0Z0t0n kivül mintogy a 
praxi.sra n 0 veltessen 0 k ; 
b) hogy az intézetbon — természet.^zerüen — ritkábban 
0 löforduló rendellonességeket a poliklinikum bőséges i)atliologiás 
anyagával k iegészits ük . 
ni. Végre az intézet szolgálatában álló fiatal orvosok szü- 
lészi képzése szem[)ontjából. 
Az intézmény megvalósitásár(')l azonban az 50 frl. évi 
dotatiós 11 . n. „v á r o s i szegény s z ü 1 é s z“ iránti tekintetből 
egyelőre le kellett mondanom. 
A nevezett állás azonban csakhamar elhalálozás folytán 
inegiirült, s igy 1891. jiiliiis 17-én memorandumot nyujthattam 
1)0 Pozsony város tanácsához, a melyben a Jövőre a szegény 
.sziilé.sz teendőinek a vezetésem alatt álló intézetre ruházását, s 
ehhez erkölc.si meg anyagi támogatást kértem. 
Az 1891. október-hó 5-én tartott közgyűlés élénk vita 
után, — a melyben feltűnő módon kizárólag laikus ré.szről 
lörténtek felszólalások az intézmény létesítése érdekében, — 
]>roposit lóimat elfogadva, 50 frt. évi segélyt szavazott meg. 
Az igy létesülni készülő szülészeti poliklinikum iránt az 
orvosok jóakaratát is kinyerendő, 1891. október 21-én e helyen 
előadáist tartottam az intézmény ismertetésére. 
Végre 1891. november 14-én körlevélben értesítettem a 
helybeli bábákat a poliklinikum életbe lépte felől. 
Mintán jelzett előadásom kapcsán competens oldalról nem 
nagy jövőt jósoltak az intézménynek, kötele.s.ségemnek tartom 
ez alkalommal az 1891. november 13-ától 1898. junius 8-áig, 
tehát hat és fél évre terjedő időben előfordult hétszáz eset- 
ről referálni. (Dr. Pápai H. volt tanársegédem 1896-ban a 
„A pozsonyi m. kir. bábaképezdével kapcso- 
latos szülészeti poliklinikum^ czimen 350 esetről közleményt 
irt ; azóta — amint látjuk — az esetek száma megkét.szere- 
ződött.) 
Mint általában minden kezdeményezé.s, úgy a szülé.szeti 
jtoliklinikum is nehezen indult meg, mert luU eleinte ellen- 
szenvvel meg bizalmatlansággal találta magát .szemben; de 
végre is mint minden humánu.s intézmény csakhamar utat 
