68 
Ulési jegyzőkönyv 
társadalomnak legalsó alapja a család, s minden mi erre hat, társadalmunk 
alapjait porlasztja. 
A munkásnők helyzete, melyről itt nehány adatot elmondok, mind 
a két nagy socialis kérdésbe egyaránt belevág, s a nagyvárosokat azért 
választottam megfigyelésem színhelyéről, mert tagadhatlan, hogy a jővő 
méhe a nagyváros. Itt forrong, fejlődik, szunyád és kavarog mindaz a jó, 
mind az a rósz, mi időmultán elfogja árasztani az emberi társadalmat. 
A női munka viszonyaival Bécsben foglalkozó enquéte a munkásnők 
munkabére után tudakozva úgy találta, hogy a megkérdezett 93 nő átlagos 
napibére 80 kr., habár voltak olyanok is, kiknek gyermekruha és arany- 
himző munkáért 2 Irtot fizettek napjára. Ez azonban ritka kivétel, s a 
legmagasabb napibér, mit átalában munkásnő bevallott. A legalacsonyabb 
napszámot 37 krt a téglagyárakban fizették. Az átlagos heti bér tehát 
4 frt. 80 kr. Ez a 4 frt. 80 kr. hetibér egy magánosán álló munkásnőnek 
Bécsben ruházat, élelem és lakásra nagy takarékosság és igen csekélyre 
zsugorított igények mellett végre is elegendő kell hogy legyen. Ha senkije 
sincs kit el kell tartani, ha semmi szórakozást magának meg nem enged, 
ha rendkivüli kiadásai soha sincsenek, ha soha meg nem betegszik és 
munkát mindig kaj), még csak megélhetne valahogy. De nem élhet meg, 
s lehetetlen is, mert keresete nem állandó. Minden foglalkozási ágnál 
constatálva van, hogy a legnagyobb ritkaság számba niegy, ha egy munkás 
nő egy ugyanazon szakban állandó foglalkozást talál. Epén azon iparág, 
hol a nők különösen foglalkozhatnak, a ruházati ij>ar a legnagyobb mér- 
tékben van a saisonszerüségnek alávetve. De más iparág is sokat szenved 
az időszak, főkép a holtnak nevezett időszak munkapangásától, és termé- 
szetes, hogy ilyenkor mindig a nőket bocsátják el a munkából legelőször, 
mert ők birnak legkevesebb qualifikáczióval. Az üzlet pangás sokszor 
hónapokig tart a kalaposoknál, szabóknál, tolldiszitöknél, bádogosoknál, 
cigaretlpapirgyáraknál, mi a gyöngyhimzésnél egész fél esztendőre emel- 
kedik, (le minden üzletnél vannak hetek, mikor a munkásnő nem kaj) 
munkát, s e kinos pauzát nem képes más munkával értékesíteni. .Mert a 
legtöbb üzletben azért a munkásnőnek mégis csak meg kell jelenni a mű- 
helyben, s ott a pihenő gép mellett köthet magának harisnyát. De hát 
mért kell a műhelybe jönni, ha nincs munka? Hát ennek nagyon egy- 
szerű oka van. A vállalkozónak óvatosnak kell lenni, nehogy valaki észre 
vegye, hogy pang az üzlet, mert akkor ez árt a hitelnek. De ha a vállal- 
kozó nem is lenne ilyen óvatos, ki tudja meddig tart a pangás. Heggel 
be megy a műhelybe, s csak ott hallja meg, hogy ma nincs munka, mehet 
haza. Ha aztán más nap nem jön, s munka van, keresetét vesztette. 
Hogy lehessen ilyen körülmények közt más munka után látni? 
A munkásnőnek tehát nagyon takarékosnak kell lenni, s az első, 
min a takarékosságot kezdi — az ebéd. Ez a kiadás gyakran egészen 
törülve is van a költségvetésből. Ha épen gyümölcs van, gyümölcs és 
kenyér az egyedüli táplálék, de ha gyümölcs nincs, különösen a holt sze- 
zonban, kenyérnél több nincs. De a kenyér mellé még azutan is soká Tiem 
