72 
Ülési jegyzőkönyv 
mint a magán vállalkozásban levőket, és főkép mert ha csekély is a kere- 
set, de nem kell mindig attól tartani, hogy az utczára dobják őket. 
Ks ez még a legigazibb segitség, mit az állam a munkásnőknek nyújt 
mert máskülönben az államnak beavatkozása a munkásnők viszonyaiba 
szerencsésnek épen nem mondható. Itt van például a fegyházi nők mun- 
kája, melyre munkaadók és munkásnők egyaránt panaszkodnak. A munka- 
adók az olcsó munka konkurrentiája miatt, a munkásnők azért, mert ha 
helyzetükön munkabeszüntetés által kívánnak segíteni a fegyházi igazgatók 
azonnal annyi munkásnőt adnak a vállalkozó rendelkezésére amennyi 
csak tetszik. De nagy nehézség is áll az állami beavatkozás útjába, s a 
legnagyobb valamennyi közt az otthoni munka. Mert az otthon dolgozó 
munkásnők száma hasonlíthatlanul nagyobb, mint a műhelyben dolgozóké, 
s a vállalkozók nyíltan kimondják, hogy minél jobban zaklatja őket tör- 
vény és hatóság a munkásnők védelmezése közül, annál inkább fogják a 
női munkát a műhelyekből ki s a munkásnők otthonába szorítani. A házi 
ipar munkásnőit pedig a törvény oly védelemben részesíti, mely a sem- 
mivel határos. Ks ha még a baleset elleni biztosítás, munkásbetegsegélye- 
zés terén történik is valami, a legtöbb munkásnő azt se tudja, hogy lé- 
teznek-e ilyen intézmények, hogy neki mint ipari munkásnak vannak-e 
valami jogai, s veheti-e igénybe a törvény oltalmát. Az 1891. august 2. és 
1891). július {■). angol törvény csakugyan azon elvből is indul ki, hogy az 
otthon dolgozó munkásnők önvédelmét egészen számiláson kívül hagyja s 
ebben igaza is van. A megkérdezett niunkásnők feleletei tulon túl bizo- 
nyítják, hogy az otthon dolgozó munkásnőknél egy ínség és nyomor által 
annyira lesújtott i\éposztálylyal állunk szemben, hogy ezekből még a leg- 
rutabb kizsákmányolással szemben .sem mutatkozik ellenálló képesség. 
KItompultan, csüggedten hagynak tenni mindent magukkal, a munkaadók 
p('dig nem hogy támogatnák az állami beavatkozást, hanem tőlük telhe- 
tőleg akadályozzák, mert ez nekik kellemetlen. A házi munka kérdését 
tehát gyökerén kell megtámadni s ott orvosolni. A házi munkával járó 
bajnak főforrása az, hogy ez a munkának legolcsóbb neme, mert a vállal- 
zónak semmi gondja semmi baja sincs a munkás miatt, ha mindjárt nyo- 
morult odújában éhen hal is. Itt kell tehát megragadni a bajt, a gyökerén, 
s mindjárt két mód is kínálkozik szál válásra. 
Első a lakás-reform. Ez abban állhat, hogy az állam hatékony 
előnyöket és kedvezményeket biztosít olyan vállalkozóknak, kik munkások 
számára egészséges és olcsó bérlakásokat építenek, s azokat hatósági el- 
lenőrzés mellett munkásoknak bérbe is adják. Ez a kedvezmény állhat a 
jíivedelmi adó a házbéradó más közadók és terhek tekintetében nyújtott 
kedvezményekben. Természetes, hogy ezzel párhuzamosan járna a mostani 
lakásoknak csúfolt buvó helyeknek kiürítése. Mert amint Hudapest és Hécs 
példái mutatják a munkásoknak nagyobbrésze mind túlzsúfolt pinczékben 
s más a hygienia követelményeit gúnyoló helyiségekben éjszakáról éjsza- 
kára lakik, s fizet pár krajczárt, mi aztán tíimegesen fizetve magasabb bért 
hajt a házi uraknak a legcsillogóbb szalonoknál is. Amilven mértekben 
