Egyet-mást a vasról. 
49 
edzett aczélt bizonyos fokig gyengén melegítjük, még pedig 
csak 220 és 316 Cels. fok között, a merevség megszűnik és a 
keményíség, egy és ugyanazon aczélból készült czikk- 
n é 1 , megközelítőleg egyforma. Ezt a műveletet m e g e r ész- 
té s n e k nevezzük. 
Különféle aczéleszközök más meg más megeresztési hő- 
fokot igényelnek. A megkívánt hőfokot magáról az aczéltárgy 
felületéről olvassuk le. 
Ha t. i. a teljesen kikészített, tiszta, fényes felületű aczél- 
tárgyat addig melegítjük, mig a felületén halványsárga szin 
mutatkozik, akkor a melegítés hőfoka mindig közelítőleg 220 C. 
fok. Ez megfelel, például, az orvosi műszerek megeresztési hő- 
fokának. 
Szalmasárga . 
. 230 G.« 
(borotva, tolikés, kö vésők); 
barna . . . 
. 2550 
(ollók); 
biborszin . . 
. 2770 
(asztalkések); 
világoskék 
. 2880 
(órarugók); 
sötétkék . . 
. 2930 
(kaszák, török); 
kékesfekete . 
. 3160 
(fűrészek). 
Mennél magasabb a megeresztés hőfoka, a fönnebbi ha- 
tárok között, annál jobban csökken az edzett czikk kemény- 
sége illetve merevsége, a szívósság pedig fokozódik. Nagy 
keménység a rugalmasságnak sem kedvez. (Aczél termelési 
módszerek ismertetése. 
Az aczélnak imént fejtegetett becses tulajdonságai ma 
már nem elégítik ki a nagy arányokban fejlődő téchnikai szakok 
igényeit. A mint az aczél tömeges gyártása (Bessemer és Martin 
módszerei szerint) a 60-as években mind nagyobb s nagyobb 
tért hódított, az addig keményebb kovácsvasból és drágán ké- 
szült vaspályasíneket a tartósabb aczélból kezdték gyártani. 
Azonban a keményebb aczélsín törékeny — kivált télen — a 
puhább könnyen kopik és el is hajlik. A kohásznak tehát mó- 
dot kellett keresni e hátrányok megszüntetésére. Meg is talál- 
ták abban, hogy a sínaczélhoz, folyékony állapotában, kevés 
magánfémet kevertek (0'6 — 0'9^/,,). Ez tömöttebbé, keményebbé, 
tehát tartósabbá tette, annélkül hogy a szívósságot csökkentette 
volna. 
Orv. -Terra. -Tud. Egy. XXI. fUj. f. XII.) le. Értek. 
4 
