Egyet-mást a vasról. 
53 
a tábla felülete 50 — 70’""' mélységig a legkeményebb karbondús 
aczéllá változik át, többi része pedig — átmenetesen — meg- 
marad mint lágyabb, szívós aczélanyag. 
Az utolsó években készült franczia, amerikai, osztrák- 
magyar és bizonyosan más országok pánczélhajói és erődítései 
ilyen cementált ngynevezett H a r v e y-féle pánczélokkal szerel- 
tettek fel. Hogy ezeken van-e kifogásolni való ? Itt bővebben 
nem tárgyalható ; de annyi bizonyos, hogy a kohász nem esik 
kétségbe, ha olyan golyók eléállítását teszik feladatává, melyek 
a cementált, „Harvey“-féle pánczélok megtámadását lehetővé 
tegyék. A wolframmal kevert aczélt például régen ismerjük 
mint a legtöm ottebb, legkeményebb aczélfajtát. Ed- 
zett állapotban semmi szerszám sem fogva s a mellett eléggé 
szívós is. A villamos gépek felszerelésére régen használják 
mágnes patkók alakjában, mivel a mágnességet jóval tovább 
tartja meg, mint a többi aczélfajta. 
A jövő titka, hogy a hadászat terén a vvolfram-aczél 
milyen szerepre van hivatva. 
Utóbb, külömben, más elvből indulnak ki a lövedékek 
hatásának fokozására. Ugyanis a lövedék kemény csúcsára lág y 
vasat illesztenek, hogy ez mintegy kenőcs ül szolgáljon 
és megkönnyítse a lövedék kemény csúcsának a kemény pán- 
czélba való hatolását. A szeg is könnyebben hatol a deszkába, 
ha elébb megfaggyúzzuk, vagy megolajozzuk. 
Az új lövedéket Krupp találta ki. Ugyanaz, a ki jelenleg 
a legtartósabb pánczélokat gyártja. Tehát saját nagy vívmányai- 
nak lerombolásától sem tartózkodik. 
Ezzel a legérdekesebb, a legfontosabb vas- és aczélfajták 
főbb tulajdonságaival megismerkedtünk volna, s ha csak ki- 
vonatosan is, mégis látjuk, hogy a modern vaskohásznak fel- 
adata nem csak abból áll, hogy vasat termeljen, hanem 
hogy annak tulajdonságait, gyakran a legképtelenebbnek látszó 
igényekhez képest, módosítani tudja. Ehhez pedig alapos szak- 
tudás, szüntelen, kitartó kutatás és sokoldalú , ismeret kell. 
A vasnak fontos szerepére és sokféle alkalmazására nézve 
idézem előadásom befejezéséül Szentmártoni B o d ó Jánosnak 
1626-ban Kolozsvárt! a vas dicsőítésére kiadott verseinek 
utolsó szakaszát. 
