Vadászati culturkép Pozsonymegye hajdanából és jelenéből. H 
terület gazdája kezében. Megyénkben is már nemzeti történe- 
tünk kezdetén a vadászatot jogi formák között találjuk mint 
királyi haszonvételt. A vad olybá vétetett, mint a 
földterméke, illetve annak tartozéka, tehát a kié a 
föld, azénak vették a rajta található állatokat is. A föld ere- 
detileg a király jogához tartozónak vétetett s így tényleg a 
vadászat is mint fejedelmi regale mutatkozik.') Es 
mikor a király jogáról mások, egyének vagy testületek 
javára lemondott, illetve királyi kegyének kifolyásaképen vadá- 
szati jogát másokra áthárította, akkor a királyi regale egészben 
vagy részben földesúri haszonvétellé alakult át.^) így 
jutott Pozsony városa is vadászati joghoz s így gyako- 
b 1212-ben II. Endre Hidegkút nevű helységet adományozva a 
sz.-sír szerzeteseinek, mondja: e területen nullus intrare uel piscari uel 
uenacionem exercere presumat. (Wenzel: Arp. üj Okmtár XI., 
115.) — 1261. IV. Bélának a lipcsei vendégeknek adott privilégiumában 
olvassuk; Item ceruos, apros, damas venari non possint in sylvis 
et locis a nobis inferius deputatis, perdices autem capere in nullo loco 
presumpment. (Wenzel XI., 500—501.) — 1325-ben I. Károly meghagyja 
a fejérvári káptalannak, hogy a király bakonyi erdejében a bakonyi ispán 
tudta nélkül való vadászattól tiltsa el az összes szomszédokat. (Tagányi: 
M. érd. Okltár I., 19.) 1453-ban V. László megengedi egyik Pozsonyban, 
szept. 18-ikán kelt levelében, hogy az Ajkai család ajkai jobbágyai a 
bakonyi királyi erdőt a vadászat kivételével (demptis venationibus 
ferarum) minden fizetés és adó nélkül szabadon használhassák. (Ház. 
Okmtár II., 315.) 
^) I. Géza király 1075-ben megalapítván a garammelletti sz. 
Benedek-apátságot, mondja Terram . . . ubi ecclesiam sancti Benedicti 
construxi, cum siluis, ven acionib u s, aquis piscacionibus .... dedi. 
(Knauz: Mon. I., 53.) Aztán Dedi autem et terram in susolgi cum silvis, 
venacion ibus, aquis . . . (U. o. 54 1.) IV. Bélának a lipcsei vendégeknek 
fenntidézett 1261. évi privilégiumában láttuk, hogy a szarvasok, vaddisz- 
nók, dámvad és a foglyok vadászatát magának fenntartotta, ellenben alább 
szabadjukra hagyja a zerge- és nyúlvadászatot s meghatározott területen 
az összes vadnem vadászatát. Item capreollos, et lepores libere 
possunt venari (U. o. 501.) Item permisimus eos venari omne 
genus ferarum, cum omnibus laqueis et ingeniis, in siluis a flunio Prosek, 
usque Scepus et similiter in Dunajech usque Polonian modo supradicto. 
Item inter Lippam, et Berchun posita sunt signa per Comites, usque 
quem locum venari pe rmi ttun tu r. (U. o. 502.) 1350-ben I. Lajos 
király a Rumy családnak adományozza a birtokaik mentén folyó Rábát, 
erdeivel és az erdők vadászatával. (Anjoukor! Okmtár V., 413 — 15.) 
