Vadászati cultarkép Pozsonymegye hajdanából és jelenéből. 15 
indusoknál. Kr. u. 75-ben a thrákoknál is, a rómaiaknál pedig 
Avitus császár fia óta. Nagy Károly törvényekkel szabályozta 
a vadászati sport e nemét. I. Frigyes császárról tudvalevő, 
hogy hirneves sólyomképző volt, míg lí. Frigyes könyvet 
is irt róla.'^) Fénykorát Francziaországban érte el I. Ferencz 
király idején, kinek magának egy fősólyommesteren kivid 50 
sólymosa és 300 sólyma volt.-) Hazánkban a sólyomvadászat 
ugyancsak régi gyakorlattal dicsekszik. Almos lierczegről mondja 
a krónika, hogy ő Csórban, a Bakonyban sólymával fogta 
a varjút. A dömösi prépostságnak 1138-ban már voltak 
sólyom etető szolgái.*^) Zsigmond királynak 1434-ben 
való pozsonyi tartózkodása alkalmakor a magával hozott 
„madarak“ vagyis sólymok számára a városnak tartókat 
kellett készítenie.^) A nálunk divatos faj a kerecseny- 
sólyom volt, azt már ázsiai őseink használták vadászatra, 
mit Kézai Simon mester, e XIII. századi krónikásunk közlésé- 
ből tudunk. 0 ugyanis említi a v a d á s z - s ó 1 y m o ka t, 
melyek szerinte a volgamelléki nagy sivatagban költenek s 
magyarul kerecsetnek hivatnak.^) Ázsiában általán a k e re- 
csen y-sólyom kedvelt vadászómadár volt s az még ma is 
a tatárfejedelmeknél. A kerecseny-sólyom a solymászatban 
rang tekintetében a második helyet foglalta el, mindjárt az 
0 De arte venandi cum avibus. Augsburg 1596. 
0 Freeman és Salvin: Falcon ry, its claims, history stb. 1859. 
Faichtinger: Geschichte dér Fáik e nj agd. Leipz. 1878. 
Cumque venisset Dux in Chour, et asture misso cornicem 
cepisset. (Marci Chronica de gestis Hung. cap. 66.) 
Ú Nutriunt preposito accipitres, quot ipse voluerit. (Knauz; Mon. 
Eccl. Strig. I., 96.) 
^) Auch mussten dem Chaser, zu seinen Vogln, gefiiss her- 
gestellt werden. (1434. évi vár. sz. k.) 
®) Kézai Simon mester, e XIII. századi krónikásunk említi a vadász- 
sólymokat (aves Legerfalc = Jagerfalk). Szerinte a volga-melléki 
nagy sivatagban költenek, magyarul kerecsetnek hívják. (I. fej.) Kétség- 
telen eszerint, hogy a magy. királyság első századaiban a kerecset 
madárnév népünknél divatozott. Hogy azonban e szó magyar eredetű 
volt volna, kétségbe vonható. Az oroszok a Geierfalkot kerecsetnek és 
gorocsunnak nevezik. (Szabó jegyzete: MOg tört. forrásai 121. 
5. jegyz.) Czuczor tiszta magyarnak állítja. 
