16 
Dr. Ortvay T. 
izlandi sólyom után következett s a németalíoldi sólyom- g 
kereskedők nagyon szívesen vették. Igen híresek voltak a hain- 1 
burgi, a dévényi, az erdélyi, a kis-o roszországi s az I 
olaszországi sólymok is. A hainburgi sólyomtelepet Sunt- i 
beim László, I. Miksa német császár udvari történetírója egy a 
stuttgarti királyi könyvtárban Őrzött^) 1498—1505. évek körül íj 
Írott dunavölgyi útleírásban említi. Szerinte a Hainburg városa s| 
és vára mellett levő Hainburg nevű hegyen tenyésznek a lég- | 
jelesebb sólymok és fojtósói ymok.^) Vele szemben 
Dévénynél, a Duna és Morva összefolyásánál a várfokon 
ma is szemlélhetni a sólyomfészket, melyet a régi hollandi 
solymászok ismertek s innen vittek magukkal fiókákat.^) 
Erdélyi sólymok bírására maguk a szultánok is kivá- 
lólag vágyódtak s azok beszerzése végett gyakran írtak az 
erdélyi fejedelmeknek leveleket.^) Urukat követték a többi 
török urak is,^) s így az erdélyi sólyomfaj csakhamar 
ritkulni kezdett. Ám kedveltek voltak a k is-o r o sz orsz á - 
giak is, s tudjuk, hogy 1476-ban Mátyás és Beatrix egy- 
bekelése alkalmával az erdélyiek három kis-o roszországi 
sólyommal kedveskedtek a királynőnek.*^) Az erdélyi és oroszor- 
szági sólymokat szívesen cseréitekbe Olaszországban olasz-sóly- 
mokkal. 1488-ban február 4-ikén tudatja Beatrix királyné, 
9 God. hist. föl. Nr. 250. 
-) Da nischten die pesten Falken und plafues. 
Chernél: MO madarai II., 430. 
■*) Íme egy ilyen levél: „Erdélyi vajda, az Krisztus vallásán való 
magyar! uraknak ura. Ez az én parancsolatom oda jutván, úgy tudjad 
meg, hogy most énnekem szikségem vagyon sólymokra; azért ott 
Erdélyországba az melyeket találhatnak nekem valókat, harminczat kild 
mindjárást, melyekért az én udvari csauszim kezzöl egyet, Haszán csauszt 
oda hozzád bocsáttam, ki mikor oda jut hozzád, az minemöket ott Erdély- 
országba találnak nekönk valókat adasd ő kezébe. Ezt mivelyed az én 
barátságomért, hogy harminczat kildj. Add penig az csausz kezébe, ö 
meghozza az én portámra." 
9 A szultán madarászmestere egyik levelében ezeket irja egyebek 
közt: „Ezelőtt mikor az havaseli vajda az sólymokat bokildte, nekem is 
kettőt vagy hármat kildett. Kenyergek nagyságodnak, hogy nagyságod 
is k i 1 (1 j e n n e k e m is . . . (Szalay : Erdély s a p o r t a i adó. Adalékok 
a m. nemz. történetéhez 248 1.) 
“) A pfalzi követ tudósítása i. h. 11., 215. Századok 1883. XVII., 703. 
