Vadászati culturkép Pozsonymegye hajdanából és jelenéből. 25 
ólnios eső idején a csikósok szilaj lovon körülfogják és beterelik 
az állásba.^) 
Mindaddig, mig a puskát fel nem találták s a nyilat, 
dárdát, lándzsát, kést valának kénytelenek használni, mond- 
hatni, hogy a vadászat sem annyira eredményes nem volt 
mint manapság, sem nem nélkülözte a mai vadászatnál sokkal 
veszedelmesebb jelleget. A nagy vaddal: medvével, farkassal, 
vaddisznóval, szarvassal szemben inkább kellett érvényesülnie 
mint manapon a személyes bátorságnak és merész elszántság- 
nak. Tényleg a vadászat régente nagy veszedelmekkel járt. 
Sz. Imre herczegről egy külföldi krónika jegyzi fel, hogy vadá- 
szaton vadkan áldozata lön.''*) Királyaink közül egyik-másik 
halálveszedelemben forgott vadászatkor.^) Zrínyi Miklós, a 
költő-hadvezérnek életét a vadkan oltotta ki.^) A temérdek bajt 
és szerencsétlenséget, mit régi vadászaink vadászatkor szereztek 
maguknak, királyoknál s főuraknál kisebb emberekről persze 
senki sem jegyezte fel. 
A puska a XVI. század elején már a vadászatokon is 
szerepelt. -1514. deczember 28-ikán Bonzagno János, Hippolit 
bibornok ügynöke azt jelenti Egerből urának, puskákat s 
vadászkéseket nem küldhet, mert a vásáron nem talált olya- 
nokat, minőket a bibornok kívánt. Bornemisza azonban Ígérte, 
hogy két hónap alatt fog adni neki 12 puskát és 12 vadász- 
kést, melyek árának egyik részlete fejében átadott neki 20 
forintot.^) 1518. január 7-ikén De Bagno Lajos, a már ismé- 
telten említett mantuai nemes arról értesíti Gonzaga Frigyest, 
hogy megbízása folytán vett Egerben egy cseh puskát és egy 
vadászkést, de a nagy havazások miatt csak később fogja azokat 
az őrgrófnak megküldeni.®) 1518. márczius 4-ikén ugyancsak 
Bagno Lajos küld Egerből Gonzaga Frigyesnek egy cseh 
h Hermán: A madarak 189 1. 
0 MonumentaGermaniae IlL, 98. 
0 L. fenntebb Imre király esetét. 
0 Bethlen Miklós Önéletírása I, 327—29. 
0 Ered. levél a modenai Kárban. M. T. Akad. Ok 1. M á s. I., 
247 1. 1070 sz. 
®) Ered. levél a mantuai Kárban. M. T. Akad. Ok 1. M á s. I., 
251. 1. 1092 sz. 
