52 
Rovara Frigyes. 
az „árpa szipoly, “ a „borsó bagoly lepke, “ a „lencse zsizsik, “ 
a „répa légy,“ a „kukuricza gyökértetű,“ a „káposzta özöndék,“ 
a „mák levéltetű,“ a „repcze fénybogár,“ a „komló szövő lepke.“ 
Előadásom czíméűl választottam a „rovarok^ szót; jól 
tudom, hogy ezzel egy kis hibát követtem el, mert egynéhány 
állatka, a melyekről szó lesz, nem tartozik a „rovarok osz- 
tályába“ s így inkább a „férgek” nevet kellett volna használ- 
nom. De miután a rovarok osztálya a legszámosabb és miután 
épen ez vonja figyelmünket magára, azon sokféle kár miatt, 
melyet nemcsak a mezőgazdaságban, a kertészetben és a szőlé- 
szetben, hanem az erdészetben is okoz, maradjunk a meg- 
választott czím mellett. 
A rovartest boncztanának részletes ismertetésébe a tárgy 
óriási terjedelménél fogva nem bocsátkozhatván, rátérek 
azon másik, előadásom czimében választott szóra: „káros 
rovarok !“ 
Tudjuk ugyanis, hogy hasznos rovaraink is vannak, 
de valjuk be őszintén az emberiség túlnyomótag nagy része 
ezek közül csak kettőt ismer, illetve csak kettőről tudja biz- 
tosan, hogy hasznosak, azokról, a melyeknek termékeit élvezik 
és ezek a méh s a selyemhernyó. 
A természettudósok a rovarfajok számát mintegy 300,000 
teszik és ezek közül mintegy 20 ezer faj ismeretes minálunk 
is! Ha mindezen, mintegy húszezer rovarfaj, mind káros volna, 
az ismert kettő kivételével, — hová kellene törpülnie az ember 
munkásságának, a gazda fáradsága jutalmának, — s mily mérv- 
ben kellene az emberi elmét megerőltetni, hogy a kellő siker- 
rel járó védekezést megtalálja? Nem! nem „kettő” csak a 
hasznos rovarok száma. Sokkal többre rúg a számuk, csak mi 
laikusok nem igen ismerjük az állatvilágban élő ezen apró 
barátainkat. 
Itt van pl. a M a n t i s r e 1 i g i o s a, mely sok rovart 
pusztít s így hasznos; avagy ki ne ismerné a szitakötőket 
(Libellulida), amelyek igen falánk rovarragadozók s kivált lep- 
kéket és legyeket j)usztítanak, hasznosak az á 1 s z i t a k ö t ő k 
is, a melyek álczái kivétel nélkül rovarokkal táplálkoznak. Már 
maga az anyaállat oda rakja i)etéit, a hol sok rovart talált, 
így pl. a levéltetvek által ellepett rózsafákra; a petéből kibúvó 
r 
I, 
í 
