144 
Ulési jegyzőkönyvek. 
hogy számára az állat folytonvaló tápadó jószággá válhatik. 
Megszűnik tehát kíméletlen vadorzó lenni s az állatok soka- 
ságából kiválogatja magának a nemesb s szelidíthetöbb fajokat. 
A vadászból b ar o m t en y é s zt ö lesz, ki gazdaságának állat- 
tőkéjével kezd s tud is már okosan élni. Nyáját legeltetve 
nyája termékeiből él ezentúl, élete már nem oly fogyatéko.s, 
mert gondozott és kiméit állata biztosan megadja neki azt, 
amire neki és családjának szüksége van. Érzelmei szelídülnek, 
könyörületesebb lesz mások iránt s szellemi látóköre nagyot 
tágul. Ellesi a természet titkaiból azt, ami magát és házibarmát 
baj, veszély és beteg.ség ellen megvédheti. Megalakul a patri- 
archiai társadalom, melyben a legelőkül elfoglalt terü- 
letek határainak kitűzése az első jogfogalmakat költi fel agyá- 
ban. A baromtenyésztő és barombirtokos kezdi igazait szoká.s- 
törvények oltalma alá állítani. 
Am a legelők letárolása ezentúl is még folytonvaló ván- 
dorlásra kényszeríti. Csakhogy számára a vándorlás egyre ter- 
hesebbé és kényelmetlenebbé lesz. Vágyódik tehát állandóság 
után, mert kényelmi javai is egyre sokasodnak könnyen mozgó 
sátorában. Körültekint és észreveszi, hogy mint barma, úgy a 
föld is hű tápadó tud lenni. Lemond a vándorlásról és le.sz 
baromtenyésztőből föl dini ve lő. Mint imént barmát, úgy 
megszereti ezentúl barma mellett földjét is. Utat módat eszel 
ki arra, hogy a föld kövér humusa számára minden évben 
megteremje az éltető gyümölcsöt. A munkában örömet és szóra- 
kozást talál, hálás lesz az őt gyümölcseivel tápláló föld iránt, 
sátor helyett állandó lakást épít magának s ezzel úgy a családi 
mint nemzeti és jogi élet érzése benne erősebbé és tartósabbá 
lesz. A ház állandósága állandóan köti öt a területhez, 
hazát alapít, mely számára fensöbb fogalommá lesz s így 
gyorsan az állam rendezettebb viszonyai közé jut. A föld- 
műveléssel megtestesül a munkafelosztás fogalma, a mester- 
ségek egyre jobban szaporodnak s a kereskedés hatásai egyre 
kiebb tolódnak. Szóval meglesz az az alap, amelyen a mai 
civilisatió imponáló épülete nyugszik. 
Amíg az ember ismeretei a természet körében csak külső- 
legesek, addig megelégszik a természet által nyújtott termé- 
kekkel. Kovából, horzsakőből vagy valamelyes üledékes kőzetből 
