IIIIIIIIPUIIIIIU 
Egyesületünket kettős csapás érte a folyó évben, 
melyben a kérlelhetetlen halál tagjaink sorából a két 
legkiválóbbat szólította el örökre a munka és alkotás 
teréről 1905 április 22-ikén szenderült át jobb létre 
dr. Kornhuber András, 
udvari tanácsos 
és Ugyanazon év június 20-ikán 
Antolik Károly, 
főreáliskolai igazgató. 
Amaz egyesületünknek egyik alapítója és egy ember- 
öltőn át szellemi vezére ; emez természettudományi 
szakosztályunk nagybuzgóságu elnöke és fáradhatatlan 
előadója. Gyászos elköltözködésük egyesületünket pótol- 
hatatlan vesztességgel sújtja. Vigaszt a nagy vesztes- 
ségben csak dicső emlékük nyújt. Szeretetük és ragaszko- 
dásuk, melylyel egyesületünk iránt viselkedtek ; nagy 
szaktudásuk, melylyel egyesületi feladataink megoldá- 
sához oly nagy sikerrel hozzájárultak, emléküket előttünk 
minden időre áldottá teszik. Egyesületünk külön emlék- 
beszédben fogja irántuk hálás elismerését leróvni. Vég- 
zett munka után nyugodjanak békében a földi enyészet 
ölében ! 
