^^otetaL 
dtW eimiii låfare någpiifm taga l>ef a (ifilfiftcr 
annorlet>e^ fom jag glfmer,neml, fom 
ett Da|lnx!ircf ort) miOerm^^le, ipnviboe ^ott- 
länbllc iHiiiiilcnarnc angör, fa 5ni’ /agaUenaj! 
nömt f)mar;aabem fcM, utan attif ^cm af» 
flrifma Uilgon ^oFilaf , fom jag mig bc» 
fant- atben lörbg ”Bfffopen Dr. g. Waiiin ocm 
aUa mpcfct noga afta0!t,od[)bem ofelbart nicb 
fbrjla lärer utgifma. ^ 
anmärcfningarbar/aö pö ben» 
na refan mer forgfälfigt bopfamlat. Snbpg» 
garen^å feber , eiöbcr , pnebjjgncb, teraé 
ort) Täbe^ flibtjel^bera^ äng od) )Togar/t!Ciäru* 
brrtnnerf,!obbm{ler, golfjfeiif; od) 0flttb|len9 
brott beilri^mirort) l)är ort) bär fonJottaiT an» 
märft/bmornti et bd annat Funbe förbättrad* 
Uti Mtnerdogms par /ag anmätcft ötiUHigt 
om 0 ;nbjici% 2t fa?<rt£tii/ 0.xx>«rrv 
jlen,Dcopp|ie??,^l)^gfanb,meb mera fom förut I 
imet maritbeFant 
Uti Botantcis bar jag pö mänga ftätten rön, 
fomiagboppad ti flolömara oiipttigaför fä» 
berncdlanbet 5ag btif fnnnit ben örten af 
bmil^en ben rätta bränned 
på @ott(anb brufad til lårtgmaracbtige taf, i 
bar jagbcflrifnoit/ bmif^en torbe lätt piantc. 
rasimåramiMi)ftigenft)ror. 0anbi>ifrctt/ i 
fom få bcfonnerligen bämpar Slpgfanben. ( 
jf^Wffomgiör/iitibiicEaJolFetnätlanblinba- \ 
^e mä);ter,fom gifma möicf ocb fmör en bn^it» i 
löF^ 
