498 
II. Volkskunde. 
4. j JÜ9 
< . 
4 . Jtlä 
4 . J.19 
4 .X3 
4 > JÜ3 
r'3 
•>ls 
.i\s 
.s\s 
5.3 U, 
& ^ ^ ^ Q \ ^ \ ^ 
i 3 li 3) D 3 \ 
'S ^3 ^ 3 ^ «Ai “^5' 
i 3 c- li* 4 „ J 33 3 1 
S^3 — ^3^ 4 ^ ^ 
3-^^^.3 l/ 
O. /o^^Lo 
y^j.j 
4j J l3 
^ 4*JJ C>.*^c 0 i ' 
^3 V 
^■: 3 y^'‘ '^i- 
^ 4I.U1I) ^ 
''^^, V ..3 
a:i^ ^ i^jJ\ 
4^33! 
O vi Vlasi mletacki! 
Otic’ ee vam Kandija, 
Biidite suäanj turski . 
Kad vam ode Kandija. 
Od kako ste po.stali, 
Izgubiste vlasteli, 
Niste tako ostali 
Kad vam ode Kandija. 
Povrzite haliju, 
I veliku galijn, 
Primise vam jalijn, 
Kad vam ode Kandija. 
Ne di-2ite (Jorfeza, 
Ra.skide se trapeza, 
Otvori se i reza 
Kad vam ode Kandija. 
Turci hoce • — jo5 vele 
Tako slova sva vele, 
Povrzite tako kove, 
Kad vam ode Kandija. 
I planine Alaman, 
I V e 1 e b i c , K i 1 a m a n 
Opnstise Kilaman, 
Kad vam ode Kandija. 
Klis hoeete graditi, 
Duvarove kratiti, 
Pusto ce ga vratiti, 
Kad vam ode Kandija. 
Nemojte se kladiti, 
A Hrvate paliti; 
Za to cete platiti 
Kad vam ode Kandija. 
Napravi se godina, 
Osamdeset Ijetina, 
I liiljada Ijetina, 
Kad vam ode Kandija. 
Öto dodjoste u Me za. 
Ne imaste obraza. 
Ne cekajte do mraza, 
Kad vam ode Kandija. 
Ka’ Istrija i Rava, ■ 
I drzava Morava, 
Sve je zemlja careva, 
Kad vam ode Kandija. 
Ne imaste mira, 
Sotona vas dira, 
Ostav’te se vira, 
Kad vam ode Kandija. 
Nije ovo koza rit 
Bogme cete ne svarit 
Turci de vas po^arit, 
Kad vam ode Kandija. 
Cudo cete kukati, 
Turci de vas tukati, 
Otidjose dukati, 
Kad vam ode Kandija. 
Vrz’te Split i Kotor, 
Kamo djeneral Todor, 
Zagon’te koze u tor, 
Kad vam ode Kandija. 
Iz Dubrovnika u Omis, 
Sve jalijom u Komis, 
Iz Gabele u Omis, 
Kad vam ode Kandija. 
Dod’ de Turcin do mora, 
Podajte mu komora, 
Dok ne bilde pomora, 
Kad vam ode Kandija 
Nemojte se tuZit, 
Sami sebe ruZit, 
Turci de vas kniZit, 
Kad vam ode Kandija. 
Nije ovo zvecat, 
Kano koza dreßat, 
Bogme dete drecat, 
Kad vam ode Kandija. 
Nije ovo glusit, 
I goveda dusit, 
Cudo dete susit, 
Kad vam ode Kandija. 
Kam’ vam Franjo i Mihat, 
Nit je mrtav ni duliat. 
Ne morete opubat, 
Kad vam ode Kandija. 
Kodes zvonom kretat, 
Bos Marko setat, 
Bogme de vas smetat, 
Kad vam ode Kandija. 
Klis hodete tvrditi, 
Ter se s Turcim grditi, 
Nemojte se srditi, 
Kad vam ode Kandija. 
Split povrgo vatrogir, 
Te cinite s carom mir, 
I Sibcnik ode vir 
Kad vam ode Kandija. 
U Zadar se ne uzdaj, 
Caru blago sve podaj. 
Ko de redi sad ne daj, 
Kad vam ode Kandija. 
Zapovjedi Isukrst, 
Turcite se, digni prst, 
Obori se na tle Rist 
Kad vam ode Kandija. 
Turci konje utove. 
Hem dukate gotove, 
Sve prejase svjetove, 
Kad vam ode Kandija. 
Jednog Boga robovi, 
Jednog oca sinovi, 
Nevjera vas obori, 
Kad vam ode Kandija. 
Ne znaste li oganj vrudi, 
Sta i sta car poruci, 
Sami sebe Turkom krudi, 
Kad vam ode Kandija. 
Bog je jedan, sunce jedno, 
I sva slova kazu jedno, 
Ostado.ste vrlo jadno, 
Kad vam ode Kandija. 
I 
i 
i 
I 
