59 
været Hjernen, hvis Bygning hidtil har interesseret mig. 
Jeg har her forsøgt mange forskjellige Behandlings- 
maader, men ingen har endnii givet tilfredsstillende 
Resultater, jeg har selvfølgelig anvendt alle de almin- 
deligere Methoder med Osmiumsyre, Chromsyre, dob- 
bel chromsur Kali, Sublimat etc. samt Farvning med 
Karmin, Hæmatoxylin, Anilinfarver etc. — , jeg har der- 
næst gjort Forsøg med Golgi’s Methode, dobbel chrom- 
sur Kali og Sølvnitrat), men alt uden at erholde de 
ønskede Resultater, det vil derfor fremdeles være min 
Bestræbelse at søge nye Methoder, Golgi har i sin 
Methode fundet en saadan, der for Pattedyrenes og 
de høiere Hvirveldyrs Vedkommende giver Billeder af 
en saa slaaende Klarhed, at man ikke kan ønske sig 
dem bedre, det gjælder nu ogsaa for de lavere Dyr at 
linde en Methode, der giver lignende Resultater, først 
da kan der gives noget mere tilfredsstillende Svar paa 
de ovenfor opstillede Spørgsmaal. 
Jeg skal her blot omtale, hvad jeg mener at have 
iagttaget, hvad Ascidiehjernens finere Bygning angaar, 
idet jeg med Plensyn til den mere topografiske Beskri- 
velse vil henvise til Ch. Julin’s og v. Beneden’s og Ch. 
Julin’s ovenciterede Arbeider. 
I. Den fibrillære Centralmasse linder jeg at 
bestaa af to Bestanddele, saaledes som allerede be- 
af dem undersøgte Molgulaart (Molgula ampulloides), dernæst synes 
deres xVnordning og Beliggenhed at kunne være temmelig forskjellig 
fra hvad de nævnte Forskere har fundet hos Molgula. Der var kun 
sjeldnere at spore nogen Tendens hos Cellerne til en Anordning 
om en fælles fibrillær Midtaxe, imod hvilken deres Udløbere var 
rettede, derimod har jeg ialfald hos flere Arter fundet to fibrillære 
Strenge, der løber en paa hver Side af Cellernes Hovedmasse, 
hvorved Cellerne altsaa kommer til at indtage den ganglionære 
Strengs Midte, eli Beliggenhed, der flygtig seet, kunde erindre om 
Cellernes Beliggenhed i Hvirveldyrenes Rygmarv. Jeg tror flere 
Gange at have seet fra den ganglionære Streng afgaaende Nerver. 
