Xsbræstudier i Jotunheimen. 
57 
De laterale morænemasser optræder dels som „Seitenmo- 
räne“ dels som „Ufermoräne“. Denne sidste form, forekommer 
paa enkelte steder, som jeg før leilighedsvis har nævnt, paa 
en saadan maade, at den antyder en fra den nuværende for- 
skjellig mægtighed hos vedkommende bræer. At disse for- 
skjellige former af sidemorænen begge er dannede ved udras- 
ning fra de omgivende fjeldsider, kan der ikke være tvivl om. 
At de har faaet sin nuværende mere jevne fordeling, er vel 
et moment, der skyldes bræens bevægelse. 
Endemoræner forekommer uden undtagelse hos Jotunfj el- 
denes større bræer, og selv de fleste mindre har sin ende- 
moræne om end ikke saa typisk udviklet. Om end disse mo- 
ræner, som man træffer i Jotunfj eldene, i størrelse ikke paa 
langt nær kan maale sig med de, man træffer paa manger 
andre steder, saa bidrager de dog ikkedestomindre til at give 
bræernes nærmeste omgivelser deres præg. Den mest alminde- 
lige høide varierer omkring tre meter, snart noget mere snart 
noget mindre; ganske undtagelsesvis kan man træffe høider 
paa en ti-tolv meter eller noget mere. Paa enkelte steder 
finder man recente endemoræner; det mest almindelige er dog, 
af deres dannelse tilhører en svunden tid. Om disse endemo- 
ræner skal betragtes som „veritable“ og saaledes betegne en 
stilstand i bræernes tilbageskriden, eller om de skal opfattes i 
lighed med de af Penck og Holmström fra Justedalsbræen 
beskrevne sammenstuvningsmoræner og saaledes betegne en 
fremrykning af bræerne, derom tør jeg endnu ikke med be- 
stemthed udtale mig. Der viser sig nemlig paa enkelte steder 
saadanne træk, der nærmest henleder tanken päa en successiv 
afieiring; derimod kan det ikke nægtes, at paa andre steder 
karakteren af en sammens tu vning træder mere i forgrunden. 
Muligens er forholdet forskjelligt paa de forskjellige steder. 
Paa grund af det eiendommelig fælles træk, de forskjellige 
moræner har, skulde jeg dog finde det mest naturlig, at der 
for dem alle gjorde sig den samme regel gjældende. Dette 
er forresten et interessant spørgsmaal, vel værdt en nøiere 
overveielse gründet paa en mere omfattende undersøgelse af 
disse moræners hele karakter. 
Bundmoræne (s. grundmoræne) finder man hos alle Jo- 
tunfj eldenes bræer i en mere eller mindre udviklet form. Jeg 
har ingensteds fundet, at den fuldstændig mangler. Med hen- 
