Isbræstudier i Jotunheimen. 
59 
paa sine steder ånder krydsende skuringsstriber, hvorved der 
altsaa for den første overfladiske betragtning synes at være 
tilstede et slaaende bevis mod isens evne til at erodere, idet 
nemlig den is, der satte de sidste striber, ikke har været istand 
til at ndslette de første. Hertil bemærker imidlertid den 
svenske geolog 0. Grumælius ganske træffende: „det är ju ett 
godt bevis, om nem li gen refflornas bildning, de aldres och de 
yngres, är vidt skild till tiden, men detta har man endast an- 
tagit“ 1 ). Saadanne krydsende striber kan nemlig have sin 
grnnd i rent lokale aarsager. Lokale afvigelser i striberet- 
ningen indrømmes ogsaa af professor Heim 2 ). Endnn bedre 
end de fine skuringsstriber vidner de større erosionsfurer om 
isens eroderende evne. 
Hoches moutonnées er et glacialfænomen, der tydelig til- 
kjendegiver isens eroderende evne. (Hatte, slebne, afrundede 
som de moutonnerede kupper møder øiet, henleder de øieblik- 
kelig tanken paa en kraft, der i langt høiere grad end det 
rindende vand formaar at paatrykke f j eldgrunden sit præg. 
Eoruden paa en slaaende maade at vidne om isens eroderende 
evne er dette fænomen det vigtigste, man fortiden har, til at 
paavise den retning, en svunden tids bræer fulgte. Længe 
efterat tidens tand har udgnavet de finere striber, vidner endnu 
den moutonnerede overbade om en tidligere tilstedeværende 
bræ og antyder tillige dennes bevægelsesretning. Dette fæno- 
men, udpræget ved sine stødsider og sine læsider, om hvilke 
professor Kjerulf siger, at „man har — ingen grund til at 
notere dem“ 3 ), lader professor Heim paa en ganske anden 
maade komme til sin ret, idet han siger: „daran kann man 
stets, wenn der Grletscher später verschwunden ist, die Be- 
wegungsrichtung des Gletschers mit Sicherheit erkennen, wäh- 
rend die einzelnen Schrammen hierüber oft keine Sicherheit 
geben“ 4 ). Haar man har villet anvende de i en forsvunden 
bræs leie gjenstaaende moutonnerede kupper netop som et 
bevis mod bræens erosionsevne, saa maa dette have sin grund 
i, at man ikke nøiere har tænkt over, hvad betydning en uregel- 
mæssig fordeling af grundmorænen, et snart mere snart mindre 
b Geol. Förn. Förli. B. VII, pag. 389, 390. 
2 ) Heim: Handbuch det Gletscherkunde, pag. 355. 
3 ) Kjerulf: Udsigt over det sydlige Norges geologi, pag. 38. 
4 ) Heim: Handbuch der Gletscherkunde, pag. 355. 
