Isbræstudier i Jotunheimen. 
63 
De følgende to prøver fra Gjende og Juvvand er hentede 
nær overfladen: 
G-jende, 18 juli, faste og opløste bestanddele, gr. pr. m. 3 : 29,0 
Juvvand, 18 august, — og — — , gr. pr. m. 3 : 11,0 
Interessant kunde det nu være at se, hvormeget den gjen- 
nem bræelvene udførte slammængde aarlig vil bidrage til 
jordoverfladens sænkning. Yed hjælp at de nu opførte be- 
stemmelser kan en saadan beregning lade sig udføre for 
Galdhøtindpartiets vedkommende. 
Galdhøtindpartiets overflade har jeg fundet at være 212,6 
km. 2 Antages den aarlige nedbørmængde, der her bliver spørgs- 
maal om, at være en halv meter, saa vil dette give en aarlig 
vandmængde af 106 300 000 kubikmeter. Som en omtrentlig mid- 
del værdi af de foreliggende bestemmelser kan antages en slam- 
gehalt af 60 gram pr. kubikmeter. Dette leverer aarlig 6 378 000 
kg. slam. Sættes nu almindelig stenvægt til 2,6, saa vil dette ud- 
gjøre 2453 kubikmeter sten. Hvad dette vil sige, vil man bedre 
kunne danne sig en forestilling om, naar man hører, det vil 
svare til en terningformet stenblok med omtrent 1372 meters 
sidekant. Fordeles den saaledes erholdte stenmasse paa den 
af sne og is dækkede overflade, der udgjør 45,1 km. 2 , saa vil 
man faa et stenlag af mægtighed 0,054 mm. Disse 0,054 milli- 
meter vil altsaa være den størrelse, der giver et udtryk for 
den paa grund af slamudførselen stedfindende aarlige sænk- 
ning af jordoverfladen. Om man imidlertid vilde benytte denne 
størrelse til beregning af de nuværende bræleiers alder, vilde 
man erholde et fuldstændig misvisende resultat. Thi jo læn- 
gere man gaar tilbage i tiden, jo mere man nærmer sig den 
egentlige istid, desto større bliver den aarlige vandmængde, 
og desto større bliver den tilsvarende slamgehalt. Det tal, 
man vilde have faaet ved den først paapegede beregning, vilde 
derfor betydelig reduceres. 
Jeg har ved beskrivelsen af de enkelte bræer paa flere 
steder omtalt, at der saavel i nærheden af bræerne som under 
disse viste sig tydelige spor til, at skarpkantede blokke maatte 
være sprængt løs fra det faste fjeld. Der kan rigtignok her 
reises indvending mod bræens direkte kraftvirkning, og man 
kunde søge aarsagen til dette fænomen i frysningen af det 
paa sprækker indtrængende vand. Men naar man gang paa 
