Isbræstudier i Jotunheimen. 
69 
Endskjøndt disse to amtskarter aldeles ikke er at stole paa 
med hensyn til terrainets detaljer, saa antager jeg, at man 
maa tillægge det her viste forhold nogen betydning, da dette 
træk er saa karakteristisk, at det neppe kan bero paa en feil- 
tagelse. At de sidste halvhundrede aar for disse to bræerhar 
frembragt en aftagen paa nogle hundrede meter, synes altsaa 
godtgjort. Skulde endelig den af Amund Elvesæter meddelte 
tradition angaaende Storbræen være at stole paa, saa skulde 
denne bræ i de sidste hundrede aar have attaget omtrent tre 
hundrede meter. 
Sandsynlig bliver det derfor, at den aftagen, der markeres 
ved afstanden mellem den yderste endemoræne ogbrækanten, 
er foregaaet i lobet af de sidste hundrede aar. At den imid- 
lertid ikke er foregaaet ganske jevnt, antydes ved endemo- 
ræner, man undertiden finder nærmere brækanten. 
Mægtigheden af Jo tunfj eldenes, bræer har jeg ikke havt 
anledning til at bestemme. At jeg paa Tveraabræen har maalt 
omtrent 30 meter, viser, at den ikke er ganske ubetydelig. 
Jeg fineler det ikke usandsynlig, at man paa sine steder har 
den tredobbelte dybde, muligens mere. At imidlertid mægtig- 
heden ogsaa har aftaget betydelig i den senere tid, antydes 
ved „Ufermoränen“, som man paa sine steder linder høit over 
de nuværende bræers överilade., 
At saaledes bræerne af tager til trod s for at klimatet virkelig 
synes at blive strengere, som navnlig vegetationsgrænsernes 
synken synes at antyde, kan ikke forklares paa anden maade 
end, at nutiden i modsætning til fortiden har en mindre aarlig 
nedbørmængde. Isbræerne er nemlig ikke at betragte blot 
som funktioner af de herskende temperaturforhold; de er 
meget mere afhængige af fugtighedsforholdene. Den nuvæ- 
rende tørre tid vil altsaa tiltrods for den lavere temperatur 
være bræerne ugunstig. Professor Blytt udtrykker det samme 
ved at sige : „mellem Pegntider og Istider maa herske et 
Slægtskab“ 1 ). 
Interessant, men vanskelig at besvare, er spørgsmaalet, 
om Jo tunfj eldenes nuværende bræer er den store istids descen- 
denter, eller om de er at betragte som selvstændige, i sin oprindelse 
tilhørende en nyere tid. 
l ) Nyt Mag. for Naturvidenskaberne, B. 21 pag. 34k 
