Isbræstudier i Jotunheimen. 
43 
Det meteorologiske institut i Kristiania er mig velvillig med- 
delt endel opgaver over den aarlige nedbørmængde paa nogle 
stationer i syd, øst og nord for Jo tunfj eldene : 
Leirdalsøren . . . 443 mm. Tønsæt 338 mm. 
Granheim .... 5£6 — Røros 403 — 
Tonsaasen .... 774 — Domaas 366 — 
Anstilles nu en sammenligning mellem disse forskjellige 
bestemmelser, idet man tager hensyn til udgangspunkternes 
beliggenhed og til den omstændighed, at Jotunfj eldenes bræer 
øver en lignende kondenserende indflydelse som Justedalsbræen, 
kun i langt mindre grad, saa synes en midlere nedbørmængde 
af 0,6 meter noksaa sandsynlig. Hele denne mængde kommer 
imidiertid ikke .bræerne tilgode, idet endel fordunster. Sættes 
den saaledes fordunstede mængde, i lighed med hvad profes- 
sor Helland antager for Justedalsbræens vedkommende, 1 ) til 
3 /i6, saa vil den nedbørmængde, der kommer bræerne tilgode, 
beløbe sig til 487 mm., eller med andre ord omtrent en halv 
meter. 
Denne aarlige tilvekst maatte i tidens løb give sig mærk- 
bart tilkjende i bræernes tiltagen, hvis ikke andre faktorer 
gjorde sig gjældende. Her træder først og fremst smeltningen 
til som en nivellerende faktor. Denne gjør sig gjældende som: 
1. Ablation. 
2. Indre smeltning. 
3. Afsmeltning paa undersiden. 
Sommertemperaturen vil jo som regel holde sig over nul. 
Rigtignok kan der selv midtsommers meget hyppig indtræfife 
negative minimumstemperaturer inde i Jotunfj eldenes firnge- 
beter; men gjennemsnitstemperaturen vil dog som regel være 
betydelig høiere end nul. Dette forhold maa jo ligeoverfor 
bræernes tilvekst øve en negativ infLy deise. Paa den anden 
side vil naturligvis den kolde bræis gjøre sin indflydelse gjæl- 
dende ligeoverfor den omgivende lufts temperatur. Da jeg 
ved en anden anledning 2 ) har behandlet sommertemperaturen 
t) Geol. Förn. Förh. B. II, pag. 212. 
2 ) Turistforeningens aarbog 1891 — 92. 
