Isbræstudier i Jotunheimen. 
35 
Skjønt disse maalinger er faa, er de dog tilstrækkelige til 
at vise: 
1. At sneens temperatur om sommeren kan stige over 
nul grader. 
2. At sneens temperatur aftager med den tiltagende 
dybde. 
3. At sneens temperatur tiltager med den tiltagende luft- 
temperatur. 
Naar saaledes paa en sommerdag sneens temperatur er 
over nul i de øvre lag (ifølge 1), saa maa man dog ved at 
gaa i dybden naa en temperatur, der mere og mere nærmer sig 
nul (ifølge 2), og denne dybde vil være større, jo høiere luf- 
tens temperatur er (ifølge 3). I det lag, der saaledes i en vis 
dybde under overfiaden har temperaturen nul, vil ved den 
allermindste afkjøling de nødvendige betingelser være tilstede 
for dannelsen af en isskikt. Hvis nu snelagets mægtighed 
er større end den under de forhaandenværende omstændigheder 
til nul grader svarende dybde, saa kan der opstaa et islag 
selv midt inde i et snelag. Paa denne maade kan man efter 
min mening forklare fænomener af den art, som fandtes paa 
Styggebræen, nemlig at man har en isskikt, der saavel i det 
liggende som i det hængende har en „Firnschnee“, der ialfald 
makroskopisk ser fuldstændig ens ud. Men kan man først 
forklare sig isskikternes dannelse paa den maade, saa er det 
indlysende, at de saaledes dannede isskikter ikke behøver at 
staa i noget bestemt afhængighedsforhold til det enkelte aars 
nyfaldne snemængder, endnu mindre til de forskellige aars. 
Saadanne isskikter vil nemlig mere blive at betragte som 
funktioner af de vekslende temperaturforhold end som funk- 
tioner af de nyfaldne snemængder med paafølgende tøperioder. 
Thi om der i et snelag er dannet en saadan isskikt, saa vil 
der meget godt paa et andet sted i snelaget kunne dannes 
nok en isskikt, naar blot den til de herskende temperaturfor- 
hold svarende dybde for nul grader kan erholdes. Paa samme 
maade indsees det, at der vil kunne danne sig et vilkaarligt 
antal isskikter i et og samme snelag, kun at de til temperaturen 
svarende dybdeforhold er tilstede. Man vil altsaa paa denne 
maade kunne faa et vilkaarligt antal vekslende, horizontale 
3 * 
