P. A. Øyen. 
plateau sig, hvorfra de kjække Smørstab tinder stiger tilveirs.. 
Over dette plateau strækker sig en bræ af norsk type, Smør- 
stabbræen, der sender sine udløbere mod øst, vest og syd. 
Jeg vil nævne to: 
Tverbytbræ, en hængebræ, der inderst i Tverbyttne gaar 
næsten belt ned til det graagrønne Tverbyttjern, kun adskilt 
fra dette ved en ganske smal strimmel af sandig, blød grund., 
Sandelvbræ, en hængebræ paa Store Utladalens nordlige 
side, noget øst for Baudalens molding. Den viste spor til en 
longitudinal, noget vifteformig struktur. Nedenfor bræen op- 
traadte i en afstand af 100 — 200 m. en større, bueformet ende- 
moræne, der strakte sig opover og langs bræens nedre del 
dannede bilaterale morænemasser. Det golde belte indenfor 
morænen skilte sig skarpt ud fra fjeldvegetationen udenfor. 
Under bræen fandt jeg det tydelig moutonnerede fjeld for- 
synet med tydelige skuringsstriber. Paa læsiden viste der sig 
tydelige spor til, at skarpkantede blokke maatte være ud- 
sprængt. 
Jeg vil her ganske kort omtale ogsaa en anden bræ af 
norsk type, Uranaasbræen, der sender to arme nedad den 
vilde Melkedals sydlige fjeldside; desuden staar den i nær 
forbindelse med Melkedals bræen, der i saa høi grad bidrager 
til at karakterisere omgivelserne af de to store Melkedals- 
vande. Øvre Melkedalsvand med sine svømmende isblokke 
og steile klippebredder er med sine omgivelser noget af det 
vildeste, Jotunheimen har at opvise. Uranaasbræens to udlø- 
bere i Melkedalen maa nærmest karakteriseres som hænge- 
bræer. De har begge to i en afstand af 100 — 200 m. neden- 
for brækanten sin bueformede endemoræne, indenfor hvilken 
planteveksten er høist sparsom, medens der udenfor optræder 
almindelig f j eldvegetation, og begge to har de ved den nedre 
del bilaterale morænemasser. Ved dem begge optræder ved 
den nedre ende en tildels større morænemasse, der dels maa 
betragtes som superficial, dels som endemoræne og dels som 
bundmoræne. Ved den vestlige arm kunde det moutonnerede, 
med skuringsstriber forsynede faste fjeld følges helt ind til is- 
kanten. Ved den østlige arm kunde der spores en vis regel- 
mæssighed i moræneafsætningen. 
Mellern de to store fjeldsøer Bygdin og Gjende udbreder 
