26 
P. A. Øyen. 
ogsaa bilateralt op langs bræens nedre del. Ved at krybe ind 
under bræen og bortskaffe det derværende morænegrus fandt 
jeg det underliggende faste fjeld tydelig moutonneret og for- 
synet med tydelige skuringsstriber. Det faste fjeld nedenfor 
bræen viser tydelige tegn til, at større og mindre stene maa 
være udsprængt paa læsiden. 
Hurrbræen er i den nedre del tildels meget sønderfiænget. 
Henimod 200 m. nedenfor bræen danner en større, bueformet 
endemoræne skillet mellem det indenfor liggende golde bælte 
og den almindelige fjeldvegetation udenfor. Langs bræens 
nedre del strækker endemorænen sig bilateralt op. Indenfor 
den større endemoræne kan der i afleiringen af det der op- 
trædende morænegrus spores en vis regelmæssighed ; at ad- 
skille de enkelte trin lod sig imidlertid ikke gjøre. Paa det 
tydelig moutonnerede fjeld nedenfor bræen skimtedes skurings- 
striber i dennes retning, skjønt de ikke traadte ganske tydelig 
frem; der saaes ber tydebge spor til, at skarpkantede stene 
maatte være udbrudt. Yed at krybe ind under bræen fandt 
jeg det der tydelig moutonnerede fjeld forsynet med tydelige 
skuringsstriber. 
Yetlebræen er gjennemsat af en bel del indtil flere meter 
brede sprækker paa kryds og tvers; den nedre del er meget 
sønderfiænget. Paa grund af bræens sønderrevne tilstand 
fremtræder længdestrukturen bøist uregelmæssig. Enkeltvis 
forekommer løse stene paa bræens overbade; først ved bræens 
nedre ende findes noget større superficiale masser, og langs 
brækanten er ber tildels sammenstuvet en masse bestaaende 
af større og mindre stene, grus og 1er. Yed den sydlige side 
findes en noget større, lateral overfiademoræne. Paa begge 
sider af bræen optræder ved dens nedre del laterale moræne- 
masser. Fra brækanten udbreder sig nedover en større mo- 
rænemasse indtil en afstand af 100 — 200 m; den maa dels be- 
fragtes som en bundmoræne, dels som en endemoræne. Den 
tildels uregelmæssige afieiring gjør, at de enkelte trin ikke 
kan adskilles, tiltrods at saadanne synes at være tilstede. 
Omtrent tre meter fra iskanten viste det tydelig moutonnerede 
fjeld sikre skuringsmærker i bræens retning. 
Storbræen viser en noget uregelmæssig udviklet longitu- 
dinal og transversal struktur. Den gjennemsættes af en bel 
del større og mindre sprækker, der dels ordner sig longitudi- 
