14 
P. A. Øyen. 
mindre skarpe end ønskelig kunde være. Jeg tror imidlertid 
paa denne maade at kave skilt bræerne fra hinanden paa 
grundlag af deres mest karakteristiske egenskaber. Endvidere 
tror jeg paa denne maade at kave tilveiebragt en inddeling, 
der er overensstemmende med deres genetiske sammenkæng 
og overensstemmende med deres forkold til den orografiske 
form af den egn, kvori de forekommer. Hængebræen er den 
oprindelige. En isbræs forskjellige egenskaber kar i den 
endnu ikke naaet sin typiske udvikling. Adskilles nu hænge- 
bræen paa et tidligt stadium fra det større firngebet, enten 
ved kurtig afsmeltning eller paa grund af andre rent lokale 
aarsager, saa vil den efterkaanden gaa over til botnbræ. För- 
bliver den derimod gjennem lange tider i forbindelse med det 
større firngebet, saa vil den efterkaanden gaa over til dal- 
bræ. Denne vil saa lidt effcer lidt opnaa flere og flere af 
en isbræs typiske egenskaber, indtil den fremtræder fuldt 
færdig med sin eiendommelige struktur, sine sprækkesyste- 
mer og sine tre vel karakteriserede afdelinger: et firngebet, 
et veigebet og et afsmeltningsgebet. En botnbræs mest ud- 
prægede egenskab er dens korte veigebet; ellers kar den et 
præg, der snart nærmer den til kængebræen, snart til den 
mere typiske dalbræ. En botnbræ vil ogsaa efterkaanden 
gaa over til dalbræ. Adskillelsen mellem disse to vil derfor 
være nøie sammenknyttet med det skille, man gjør mellem 
botn og dal. Jeg vil i den kenseende slutte mig til den af 
professor A. Helland foretagne inddeling. 1 ) At der ganske 
undtagelsesvis og rent lokalt forekommer saavel kængebræer 
som botn- og dalbræer, der ikke lader sig indordne i den af 
mig givne fremstilling af bræernes genetiske forkold, tilintet- 
gjør dog ikke dettes almindelige gyldigked. 
Jeg vil derpaa gaa over til en kort beskrivelse af de 
enkelte bræer. Senere vil jeg noget nærmere behandle de 
mere generelle forkold. 
I topografisk kenseende vil jeg henvise til: 
Norges geogr. opmaaling: Galdhøpiggen 1 : 100,000 (1880). 
— „ — : Bygdin 1 : 100,000 (1891). 
Kart over Jotunfj eldene med omgivelser 1 : 150,000 (den 
norske turistforening 1879). 
l ) G-eol. Förn. Förh. Bd. II, pag. 287. 
