Om Oiegneisen i Sparagmitfj eldet. 
11 
Af det ovenstaaende synes mig maa følge, at Oiegneisen 
lier ikke kan være indleiet mellem de tilstødende Kvarts- 
bergarter som en laget Bergart; Iagttagelserne lader sig der- 
imod utvungent forklare ved at antage Øiegneisen presset ind 
mellem og over de lagede Bergarter. Da de Øiegneispartier, 
vi nu iagttager, rimeligvis kun er Rester af et større mere 
vidts trakt Felt, tænker jeg mig, at Øiegneisen er trængt op 
længst mod NO., hvor man finder den dukke frem i Fjeld- 
marken nordenfor Hovdknappen, og at den har bredt sig 
som et Dække over den nordligste Del af Fjeldskraaningen 
indtil Magnildbrændskarven, medens den sydover mod Hekken- 
fjeldet er presset ind i den nordostlige Del af Fjeldmassen. x ) 
Øiegneisfeltet har desuden antagelig havt en betydelig Udbre- 
delse nordover, da Øiegneisen som ovenfor nævnt eiter al 
Sandsynlighed træder op i Lavlandet rundt Kvitlen. 
r ) Det kan bemerkes, at Sparagmitfj eldet ovenfor Hovdsæteren og 
ligesaa ved Øiegneisen i Hovdknappen bar et 3 T derst eiendomme- 
ligt Udseende forskjelligt fra det, den lyse Sparagmitsandsten ellers 
pleier at vise. Overfladen er almindelig opsprukken i skarpkantede 
Stykker; Ej eldet er yderst haardt at slaa i og springer i særdeles 
bvaskantede Brudstykker, der tildels bar et flintartet Udseende, 
medens enkelte mørkere graalige • Klumper i Stenen ser næsten 
hornstenagtige ud. Et mikroskopisk Præparat af den lyse kvartsi- 
tiske Sparagmitsandsten nærmest Øiegneisen i Hovedknappen viser 
imidlertid ifølge velvillig Meddelelse af Professor Brøgger alene, at 
Bergarten bar været udsat for svære Presninger. 
