8 
0. E. Scbiøtz. 
og graa Sparagmit. 1 ) Den øvrige Del bestaar af Kvitvola- 
etagens lyse Sparagmitsandstene, der byppig er kvartsitiske, 
og mellem kvilke man paa begge Sider af Svartbammeren 
og ligesaa længere mod N. ovenfor Hovdrosæteren finder ind- 
leiet Lag af Kalksandsten. Nordligst foran Foden af Fjeld- 
strækningen straks østenfor Yeien, der gaar fra Hovdrosæteren 
til Kvitlen, træffer man atter mørk blaalig, tildels blaakvarts- 
artet, Sparagmit, saa at Blaakvartsen og den graa Sparagmit 
antagelig strækker sig nordostover fra Magnildbrændskarven 
og danner Fjeldgrunden i den lavere Fjeldmark foran Fjeld- 
partiet mellem Hovdsæteren og Hovdrosæteren. Langs den 
ovenfor nævnte Vei iagttog jeg endelig ifjor fra den graa 
Sparagmit nordover en Mængde Blokke af Kalk fuldstæn- 
dig lig Ortbokerkalken i Blokkene ved Yeltbn; man bar der- 
for rimeligvis ber — fra Hovdsæteren østover — lignende 
Forbold som ved Høgberget, nemlig Ortbokerkalk bvilende 
over graa Sparagmit og Blaakvarts foran Foden af et Fjeld- 
parti dannet af lyse Sparagmitsandstene. 2 ) 
Langs Nordranden af denne Fjeldstrækning optræder 
Øiegneisen paa flere Steder. 3 * * * * * * ) Længst mod Y. finder man 
Fjerdingvei længere mod 8. Den paa Kartet angivne Bæk, der fal- 
der i Engeraaen søndenfor Sæteren er Yestre Hovdbækken; den 
falder i Aaen straks nordenfor Sæteren. De to Bække, der ifølge 
Kartet skal falde i Engeraaen lidt nordenfor lille Engersjøen findes 
ikke; derimod kommer en Bæk ned lidt sydligere og falder i Våndet. 
*) Ved Lobækken optræder sammen med den graa Sparagmit og Blaa- 
kvartsen underordnet lidt graasort Skifer; i denne bar jeg fundet 
Spor af Fossiler, muligvis Torellella ? og Volborthellct? ifølge velvillig 
Bestemmelse af Dr. G-. Holm. 
? ) En nærmere Beskrivelse af Forholdene i denne Fjeldegn findes i 
min Afhandling : „Ber. om nogle Undersøgelser over Sparagmit- 
Kvarts- Fj eldet i den østlige Del ’af Hamar Stift.“ Kyt Mag. for 
Naturvid. Bd. 20, 1873, pag. 46 ’og A- samt 99 °g 10 °- 
3 ) Øiegneisen iagttog jeg egentlig allerede paa mine første Beiser i 1870 
og 71; men da den her er meget styg — Feldspathøinene er almin- 
delig udtrukne, bøiede og vredne — , formaaede jeg dengang ikke at 
erkjende den for Øiegneis. I det ovenfor nævnte Arbeide fra 1873 
har jeg omtalt den som en „breccieagtig“ Bergart uden nærmere at 
kunne gjøre Bede for dens Optræden. Jeg benyttede derfor ifjor 
Anledningen, da jeg kom til Engerdalen, til at gjøre en TJdflugt til 
Lobækken og Fjeldpartiet mellem Hovdsæteren og Hovdrosæte- 
ren for nærmere at undersøge denne Bergart. Af mine Iagtta- 
gelser ifjor og Dagbogsoptegnelserne fra 1870 og 71 følger, at den 
