Om Øiegneisen i Sparagmitfjeldet. 
Ai 
0. E. Schiøtz. 
I en Afhandling, der åndes trykt i Nyt Mag. f. Natur vid. 
1M. 32, ! ) kar jeg søgt at paavise, at Øiegneisen i Sparagmit- 
fjeldet opfører sig som en eruptiv Bergart i Forhold til de 
lagede Bergarter, med hvilke den kommer i Berørelse. Ifjor 
iagttog jeg Øiegneisen paa en ny Lokalitet, nemlig i den 
nordligste Del af Fjeldpartiet østenfor Engerdalen. Da For- 
holdene her synes mig at støtte den ovenfor angivne An- 
skuelse, vil jeg nedenfor i Korthed redegjøre for Øiegneisens 
Optræden paa dette Sted. 
Det ovennævnte Fjeldparti hviler paa en Fod af Granit, 
der træder frem i Engerdalens østlige Dalside og strækker 
sig nordover med af tagende Høide, indtil den ved Sørvold- 
sæteren naar Dalbunden. Ovenpaa Graniten dannes Fj eld- 
branden i den nordvestligste Del fra Magnildbrændskarven — 
en Top lidt vestenfor Ho vdsæteren — nordover til Lobækken 2 ) 
af Blaakvarts i forskjellige Ændringer, tildels tydelig klastiske, 
b „ Sparagnflt-Kvarts-Ej eldet langs Grænsen i Hamar Stift og i Herje- 
dalen“, pag. 35 og fl. 
^ Amtskartet er her ikke ganske nøiagtigt. Vestenfor Svarthammeren 
udspringer en Bæk, der hedder Lobækken. Den gaar nordover langs 
Østsiden af Magnildbrændskarven i V. for Hovdsæteren. Østenfor 
Sørvoldsæteren svinger Bækken mod V. og kommer ned i Enger- 
dalen straks søndenfor Sæteren, men falder i Engeraaen først V 2 
