150 
Andr, M. Hansen. 
til 673 m. Både „bassinet“, materialet og nivået forklares 
direkte ved setesjø-teorien. Det er jøkelgrus, der er ført frem 
av den søndenfor liggende storbrærest og avlagret i den sjø, 
denne dæmmede op nordenfor til vandskillets nivå. Schiøtz’s 
forklaring synes mig i sammenligning hermed meget søkt. Mate- 
rialet skal være kommet fra Sølen. „Dette mægtige fjeldparti“ 
er imidlertid i virkeligheten meget litet mægtig i forhold til 
fjeldvidden. Det er en 1800 m. høi dobbeltkegle, hvis basis 
imidlertid ikke kan anslåes til mere end en halvhundrede 
kvadratkilometer. At den sknlde båret en lokal brærest mægtig 
nok til at levere al den grus og sand, der ligger ntover i det 
omtalte kanske dobbelt så store bassin, er litet sandsynligt — og 
man måtte desuten fra samme lokale bræ ta det meste av det 
løse grns i de endnn meget større grusflater nordenfor Sølen. 
Bassinet skal være fremkommet ved oversvømmelser „under 
en rikeligere vandtilførsel, sådan som må ha fundet sted, mens 
isen lå over Sølen“ ved, at Misteråen, der nederst er „ind- 
knepet i en lang og trang dalslukt“, ikke kunde skaffe avløp 
hurtig nok. Hertil kan siges, at omtalte dalslukt sikkerlig 
er en væsentlig postglacial dannelse fra tiden efter bræerne 
var forsvundne. Slike gel (canons) dannes meget hurtig i 
elvestryk i bergarter, der som sparagmitsandstenen her let falder 
i kvadere. Det viser sig da også, at „sandavleiringerne er brat 
avskårne mot elveleiet,“ hvilket umulig kunde været tilfældet, 
hvis dette eksisterede ved sandens avleiring. Et bassin må 
nødvendigvis være indesluttet av høiere bredder, men fjeld- 
marken her er fuldstændig åpen til både Fæmundselven og 
Bena og helder mot denne sidste. Noget bestemt nivå kan 
der ikke heller bli tale om under disse omstændigheter. 
Når Schiøtz trods dette siger: „Det er her ikke vanske- 
ligt at forklare denne opfyldning uten at behøve nogen spe- 
ciei avspærring av bassinet,“ så kan jeg følgelig ikke være 
enig i dette, da jeg ikke kan tænke mig noget bassin her 
på en heldende flate uten høiere bredder. Når disse moer 
må være avsatte under vand, må dette være stemmet ved 
en dam, der samtidig hindrer avløp gennem både Bena og 
Klara og som holdt våndet ved et nivå, der netop svarede til 
Østerdalens skar over til G-uldalen. Lokale bræer av tilstrække- 
lig størrelse kan ikke tænkes på den lave fjeldmark, man er 
henvist til selve storbræen — d. v. s. disse svære flate sand- 
