154 
Andr. M. Hansen. 
at henføre blokkene til det nærmeste sted i fast fjeld, hvortil 
de navbrndt leder i skuringsmærkernes retning. 
At blokfiytningen er gået nordover gøres videre så temmelig 
til en kendsgerning ved en anden observasjon av Schiøtz (27, 184 — 
185). På den fremspringende nordkant av Rømundfjeld fandtes 
1000 m. o. h. kalkblokke liggende ganske løst på den blottede 
fjeldgrnnd, 35 m. lavere, i VSV., „stak mange kalkblokke op 
av jorden, så at kalken rimeligvis stod her i fast fjeld,“ hvad 
den tydelig gør noget længere syd ved Hægbækken ved 956 m. 
„Blokkene må altså være bragte op på f j eldet fra den neden- 
for liggende kalkskifer, og antager jeg, at isen også her, som 
overalt ellers, har været det agens, der har flyttet stenene 
avsted. En del av den ismasse, som engang har dækket pla- 
tået vestenfor Rømundfjeld, må nemlig ha bevæget sig nord- 
over .“ For at få disse kalkblokke drevet 30 eller 44 m. 
opover fjeldet til hele 1000 m. høide må Schiøtz nødvendigvis 
f orntsætte en bræ på 100 — 200 m. mægtighet over det 800 — 
900 m. høie platå, der skrår vestover mot Osdalen. Når man 
tænker på, at Jostedalsbræen kun tillægges en gennemsnits- 
mægtighet av 50 m., vil man forstå, hvad det 2 — 4 dobbelte 
vilde gi for en lokal bræ. Og nogen speciei foranledning i 
egnens topografi til stærk lokal brædannelse findes der absolut 
ikke. Her er svære flate fjeld vidder på under 1000 m. høide 
der avtar sydover. Man har ingen anden utvei til at forklare 
den fornødne mægtige nordgående bræ her i istidens slutning 
end at betragte den som en storbrærest av betydelige dimen- 
sjoner. 
Man har altså samlet på et meget litet område følgende 
av hinanden uavhængige iakttagelser, der fordrer en nord- 
gående sidste bræbevægelse : 
1) Eltåens konglomerat i sammenhængende blokkestrøm nord- 
over til Bømundfj eldet. 
2) Kømundfjelds ortokerkalk flyttet nordover og opover bakke 
av en mægtig bræ, der på grund av fjeldplatåets ringe 
høide kun kan tænkes at være en storbræ-rest. 
3) Yed Bømundfjelds fot i Pæmunddalen den 170 m. høie 
moræne ovenfor Sensjøen. 
4) Eæmunddalens røde sparagmit er her ikke ført længere 
syd i dalen i blokke end den står i fast fjeld. 
