166 
Andr. M. Hansen. 
lagret i sand“, livori de arktiske planter er fundne, er dannet 
efter at landet sidste gang hæved sig over den havflate, finde- 
stedets 4 — 7 m. betegner. Da den subglaciale grænse her ligger 
ved 10 m. (de Geer) måtte isåfald et arktisk klima hersket 
endog længe efter den snbglaciale periode, men fra denne sidste 
hævningstid er beviserne for et varmt klima dog altfor uimot- 
sigelige til, at dette kan gælde. Jeg behøver ikke engang at 
peke på, at man isåfald måtte havt en rik arhæologish utvikling 
under et klima, da skog ikke kunde vokse. 
Men landet har hævet sig engang tidligere endnu høiere 
end nu her nede i Skåne, hvilket torv med eke vegetasjon, der 
er fundet under subglaciale marine dannelser og submarint 
beviser 1 ) — og høider fra denne boreale hævning må natur- 
ligvis holdes skarpt ut for sig selv og kan ikke uten videre 
gøres om i procent av den almindelige postglaciale hævning. 
Antar man, at den torv med ekevegetasjon, der lå over det 
arktiske planteførende lag, tilhører denne boreale ekeformasjon 
— og Anderssons beskrivelse indeholder intet til hinder der- 
for — så blir den arktiske flora ældre end denne varme periode, 
der ligger mellem epiglacial og subglacial tid. Vi kommer 
således også i dette tilfælde like op til den epiglaciale tids 
slutning, trods de 18 % G., hvilke gir en ganske anden 
tid end de sidste 18 % — 40 — 70 % S. G. At torven ikke er 
dækket av subglaciale dannelser er der intet forbausende i, da 
„postglacialt“ 1er mangler i Skåne 2 ). 
For alle fire arktiske fund finder vi altså, at sandsynlig- 
heten for, at de kan tilhøre en ældre tid end den, der fulgte 
efter, at havet sidste gang trak sig tilbake fra stedet, ligger 
meget nær — hvilket vilde været et særdeles mærkeligt træf, 
om de tilhørte en normal, langvarig, kold postglacial periode, 
der uten videre kunde bestemmes ved procent av den samlede 
b Denne hævning over nuværende nivå etterfulgt av en senere sænk- 
ning er endnu ikke påvist at ha strukket sig til Norge. Postglaciale 
supramarine • dannelser under marine kender man ikke fra nogen av 
de meget talrige profiler i elvemæler &c., så Andersson ikke uten 
videre er berettiget til at anta, at den subglaciale „sænkning“, der i 
Norge kun optræder som en fase i hævningen har „spillet sin ei 
ubetydelige rolle også ved fordelingen av Kristianiatraktens plante- 
verden“ 1. c. s. 529. Det kan være et fænomen, der var knyttet til 
storbræens periferi. 
2 ) de G-eer: Skandinaviens nivåändringar s. 52. 
