168 
Andr. M. Hansen. 
både et subborealt stubbelag og et subatlantisk torvlag i 
myrerne. Hertil må imidlertid straks bemærkes, at fund av 
planter, der er typiske for disse vegetasjonsgrupper, mångler 
fuldstændig i disse øvre myrlag. Træ-resterne er gennemgående 
furu og birk (efter Blytts publicerede beskrivelser og egne 
iakttagelser i et stort antal myrer), li vilket jo ingenlunde tyder 
på meget varmere klima. Det er altså rent hypotetisk — ja 
i motsætning til det virkelig iakttagne — disse lag henføres 
til de sydligste planteformers særdeles varme indvandringstid. 
Avgørende for spørsmålet om, når de varmeste perioder 
har hersket, blir dog først en direkte sammenligning av plante- 
resterne i de forskellige lag i en og samme myr. Blytt hævder 
bestemt — således også i sit sidste arbeide 1 ) — at de dypeste 
lag i myrer over 180 m. o. h. ikke indeholder kuldskære 
planter. Ikke desto mindre har jeg ikke i hans publicerede 
arbeider kunnet tinde en eneste detalj opgave over de fundne 
træsorter i direkte overleirende lag, uten at det er i det undre 
stubbelag ek, hassel, ask er fundne — i det øvre furu (nr. 22, 
23 og 37 i hans liste i „Iagttagelser over det sydøstlige Norges 
torvmyre“, Chr. Yid. Selsk. Forh. 1882 No. 6, sml. også nr. 
20 og 50). Dette forhold beviser jo, hvis man slutter direkte 
av plantelevningerne, at den første stubbeperiode var varmere 
end den sidste (formentlig subboreale) — tvert imot Blytts 
teori. Og dette bevis er rent empirisk, gælder uten hensyn 
til landets hævning og dens indflydelse på torvens dannelses- 
tid. — En sammenligning med Vestlandets torvmyrer viser 
dette forhold end tydeligere. Her linder man ifølge Blytt 
følgende typiske bygning. „Øverst Sphagnum. Der- 
under står et stubbelag, som i regelen er dannet av furu. 
Under dette brændtorv — — - og i bunden av myren står 
der atter et stubbelag, som meget ofte er dannet av ek, og 
hvori hasselnødder er hyppige. Der er en regelmæssighet i 
dette, som ikke kan være tilfældig“ (1. c. s. 19, 20). Utvilsomt 
— og regelen er altså, at den varmeste tørre periode kommer 
først med ek, så en mere nordlig med furu. 
Dette forhold genfindes i vid omkreds. I Båhuslens myrer 
0 Om de fytogeograflske og fytopalæontologiske grunde forat antage 
kliinatvexlinger under kvartærtiden. Chr. Yidensk. Selsk. Forh. 1893 
No. 5. 
