Om beliggenheten av bræskillet. 179 
gennemsnitlig ca. 500 m. * 1 ). Det antagne temperatnrfald av 5° 
vilde efter dette overslag ikke sænke snegrsensen stærkere end 
det tidligere (s. 162) formodede 3°s fald fra den varme post- 
glaciale avsmeltningstid til nntiden. Dette er imidlertid i god 
overensstemmelse med det kendte forhold, at snegrænsen sænker 
sig stadig langsommere nordover. 
Sålænge temperaturknrvene følger kystlinjen meget nøie, 
vil snegrænsens høide på kysten avhænge av nedbøren, og vi 
får da se, hvilke forandringer vi må tænke os i dennes for- 
deling under istiden. Yi har allerede nævnt, at nedbøren må 
avta og det adskillig med koldere hav. Kurven for 1000 mm. 
nedbør må derfor lægges nærmere kystranden, og den 1500 mm. 
kurve såvidt berøre den del av kysten, der nu har 1700 — 
1900 mm. 500 mm. linjen vilde imidlertid neppe bli synderlig 
forandret, den vilde som nu ligge over landets høideakse om- 
trent. Y ed Skagerak-kysten må storbræen imidlertid antages 
at ha frembragt nogen forandring i nedbørskurvenes løp. Mens 
Vestlandet mødte hav vindene da som nu med et meget høit 
forland på op til 100 km. bredde, stærkt dækket med lokale 
biæer, trådte under ra-perioden, den deuteroglaciale maksimums- 
tid, storbræen i SO. like ut til havet. Herved måtte kondensasjonen 
ved landets og bræens stigning og bræens avkøling bli langt 
fuldstændigere end nu og nedbøren altså forholdsvis større. 
Det er vel derfor sandsynligt, at 1000 mm. kurven har fulgt 
bræranden helt op i den vinkel, raerne danner mot Kristiania- 
fjorden. Dermed vilde der være givet vel så gunstige betin- 
gelser for brævæksten på storbræens sydostside som på vest- 
siden, og snegrænsen måtte i motsætning til nu ligge kanske 
vel så lavt i SO. som i Y. 
En forsøksvis rekonstruksjon av de klimatiske forhold under 
den deuteroglaciale periode kan således gå ut fra, at den ved 
beliggenheten ut mot det åpne Atlanterhav bestemte parallél- 
isme med kysten hos temperatur- og nedbørskurver må ha 
været den samme som nu, og at den forskyvning i nedbør- 
høide og årstemperatur, der er foregået, må være bestemt inden 
9 Brückner anslår snegrænsens sænkning under den proteroglaciale tid 
i Mellemeuropa til 1000 — 1300 m. (Klimaschwankungen s. 292). I Norge 
vilde vel det tilsvarende kunne sættes til en 800 m., hvilket står i 
så god harmoni med de deuteroglaciale ca. 500, som man kan vente. 
12 * 
