Om beliggenheten ay bræskillet. 
209 
bringe parallele indsænkninger eller, der hvor strømmen særlig 
ledes — ved præglaciale fordypninger f. ex. — , brede, flate 
bækkener (Hvitehavet og Østersjøen p. p., Norske rende), mens 
alle skarpe konturer, både smale dale og fremstående rygge 
må jevnes ut. Når mægtigheten blir liten, begynder avlei- 
ringen, og isplaten vil også holde detritusunderlaget jevnt og 
bygge det regelmæssig op — med assistance av den masse 
br æ vand, der kommer frem under storbrær anden. 
På kystsiden har man levende, aktive jøkelstrømme, der 
med stor hastighet fører frem al den svære nedbør (i form av 
sne), der falder på den brat op fra havet stigende bræ — med 
kraftig erosjon efter uregelmæssige linjer, som jøkelstrømmene 
har vedblit at holde sig til fra sin første svake begyndelse av. 
På kontinentalsiden vidtstrakte ismasser, som kun får liten til- 
vækst av nedbøren på stedet under den mægtige kuldepols 
nedstigende luftstrøm, som med liten hastighet og liten tyk- 
kelse spreder sig ut over et umåteligt område og i et meget 
bredt ytre belte føres fuldstændig som en død isplate frem 
over undergrunden, hvor den bygger sig opover på det løse 
materiale, den har skudt frem fra det indre erosjonsfelt. På 
kystsiden dype, bugtede fjorde med brat avslutning og med 
moræner og terrasser foran, på den anden flate bækkener, der 
gradvis går over i avleiringsstrøket med dets svære grus-, 
sand- og ler-sletter 1 ). 
Det vilde bli for vidtløftigt i denne opsats at vise, hvor- 
mange vanskeligheter i tolkningen av de glaciale fænomener, 
der forsvinder, når man holder disse forskellige bræbevægelses- 
typer klärt ut fra hinanden. Det sees imidlertid med en gang, 
at mange av de vægtige ind vendinger, tilhængerne av „ drift“ - 
teorien kunde fremføre mot bundmoræne-teorien, når der var 
tale om en kolossal skridjøkel, falder bort like over for den 
litet mægtige bræplate. Der er også straks indlysende, at en 
hel række indvendinger mot bræernes stærke eroderende evne 
forsvinder, når bræernes evne til andetsteds at gå hen over 
ældre moræner eller andre løse lag uten at forstyrre dem kan 
forklares ved en forskellig natur hos forskellige bræf ormer — 
b En lignende, om ikke så utpræget motsætning som ved den skandi- 
naviske storbræ finder man i Alperne mellem de italienske sjøer 
med deres moræner og den lombardiske terrasse foran og de bayerske 
flate erosjonsbækkener med bundmorænelandskapet utenfor. 
Nyt Mag. f. Naturv. XXXIV. III. 14 
