246 
J. Rekstad. 
heller ikke sjeldne. Afrundede blokke af den røde sandsten 
og en graaliggrøn forekommer ogsaa ret hyppig. Yed gaarden 
Reppen, omtrent midt paa morænen, hæver der sig 3 store 
hauge, der udelukkende bestaar af runde blokke af en mands 
løft og mindre. Disse hauge maa være berøvede sit finere 
grus, dengang havet gik over morænen, idet bølgeslaget har 
vasket det bort. Beviset, for at havet har dækket morænen, 
og at Sals våndet har været en fjordarm til Folden, har man 
i de skaller af saltvandsmuslinger (hyppigst Cyprina islandica), 
som findes paa morænen og i leret ved vandets bredder. 
Yed gaarden Strømmen, mellem Sals våndet og Skrøvstad- 
vandet, er der to endemoræner tæt ved hinanden. Den vest- 
ligste, der er den største, rager omtrent 15 m. op over vandets 
overflade. Granit optræder hyppigst i blokkene her, dog er 
heller ikke den røde sparagmitartede sandsten sjelden. 
Ude i Yetterhusbotn, 9 km. fra bunden er der en ende- 
moræne, som næsten afspærrer fjorden. Kun smale løb staar 
aabne langs begge land, og igjennem disse gaar der en strid 
strøm, fremkaldt af tidevandet. Morænen danner en langstrakt 
holme tversover fjorden; fast berg var intetsteds at se i den; 
alt, hvad der rager op over våndet, bestaar af opstablede 
blokke, de fleste store og hyppigst afrundede. Finere grus er 
her høist lidet af; det maa ogsaa her antages at være skyllet 
bort, da havet stod over morænen. 
Rent paafaldende er den store mængde saussuritgabbro 
her ; omtrent halvparten af blokkene bestaar af denne bergart, 
og disse er alle afrundede. De store kantede blokke bestaar 
hovedsagelig af en rød granit, som forekommer i fast fjeld 
omkring fjorden og herfra strækker sig østover til Høilandets 
dalføre. 
Desuden forekommer der i morænen blokke af den røde 
sparagmit, af hvid granit og af sort og grønliggraa sandsten, 
som man ogsaa finder spredt omkring i Namsos prestegjeld. 
Yed Yetterhus er der en moræne, som krummer sig langs 
fjorden med sin konvekse side ud mod søen. Den har en 
længde af omtrent 1 km. og hæver sig ca. 40 m. over hav- 
fladen. Paa dens indre side er der afsat lag af marint 1er. 
I NW. for Yemundvik kirke omtrent 800 m. er der ned 
mod søen en kort men temmelig høi morænevold, der løber 
fra NO. mod SW. og hovedsagelig bestaar af store afrundede 
