270 J. H. L. Vogt. 
England, med Skotland og Irland. 
Kobberproduktion af indenlandsk malm (eng. tons). 
.£P 
1726—1735 
1.032 tons 
1806—1810 
8.952 tons 
% 
1736—1745 
1.342 — 
1811—1815 
9.850 — 
CÖ 
1746—1755 
1.756 — 
1816—1820 
9.671 — 
tdO 
• i— i 
1756—1765 
2.805 — 
1821—1825 
11.867 — 
• i— i 
Ö 
1766—1770 
3.626 — 
1826—1830 
13.849 — 
m 
g 
1771—1780 
6.519 — 
1831—1835 
16.314 — 
CD 
d 
1781—1790 
8.103 — 
1836—1840 
16.583 — 
S 
1791—1800 
7.995 — 
1841—1845 
16.266 — 
S 5 
1801—1805 
7.691 — 
1855 . . . 
1875 . 
(1856 max. . 
. . 24.654) — 
1880 . 
3.722 — 
1860 . . . 
. . 16.230 — 
1885 . 
2.818 — 
1865 . . . 
. . 12.083 — 
1890 . 
941 — 
1870 . . . 
. . 7.292 — 
1893 . 
... ca. 400 — 
Bergverksdriften paa kobber er i England, hvis kobber- 
og tingrnber paa Cornwall-halvøen allerede var kjendt i ro- 
mernes dage, nu næsten kun ,,en saga blot“, og England , som 
i den første trediedel a f aarhundredet var verdens vigtigste kobber- 
producerende land , leverer nu ikke engang saa meget kobber {af 
indenlandsk malm) som f. ex. Røros kobberverk alene. Aarsagen 
til denne absolute tilbagegang er ikke — eller i alle fald 
kun rent underordnet — at søge i daarlige konjunkturer, men 
er derimod beroende paa, at tilgangen paa kobbermalm i en 
fLerhed af de cornwallske gruber er aldeles udtømt. Mange- 
steds har man paa dybet mødt tinsten istedenfor kobbermalm, 
og de gamle kobbergruber drives nu tildels som tingruber. 
Fremdeles indtager dog England en meget fremskudt 
position inden kobberets omraade, idet der i stor stil impor- 
teres kobbermalm og kobber-mellempro dukter (navnlig spansk 
kis og amerikansk kobbersten og sortkobber), hvis kobberind- 
hold endelig fremstilles metallisk, ved metallurgiske etablisse- 
menter i England. — Produktionen af metallisk kobber, saa 
