Kobberets historie. 
285 
Næst efter sølv er kobber det metal , som udmærker sig ved 
den største elektriske ledningsevne (reduceret til tversnit eller 
volumenhed). 
Ligesom tilfældet er for metaller i sin almindelighed, 
nedsættes ogsaa for kobber den elektriske ledningsevne i betydelig 
grad , naar metallet legeres med andre elementer; herom henvises 
til følgende, ligeledes fra Landolt og Børnsteins arbeide hen- 
tede tabel: 
Ledningsevne 
Kobber, rent 
55.8—56.4 
Siliciumbronce (sammensætning ikke opgivet) . 
38.5 
, f af forski eilig 
f osiorbronee< . . on 
16.5—20.2 
[ sammensætning, ved 18 u . . . . 
10.5—12.9 
( rød, o: kobberrig 
14.7 
Messingj med 70.2 % Cu, 29.8 % Zn . . . . . 
13,-5—13.8 
\ gul, o: zinkrig 
11.8 
Aluminiummessing (messing med 0.25 — 1 % Al) 
11.8—12.7 
Nysølv 
3.5— 5.5 
Nickelin . . . . 
2.1— 2.8 
Mangankobber (70 Cu, 30 Mn) . 
0.94 
Videre aftrykker vi ogsaa en tabel efter Matthiessen og 
Hohmann (se Wiedemanns lærebog i Elektricitet, B. 1): 
Ledningsevne 
ved 19 °C. Kvik. 
sølvets ledning 
ved 0° = L 
Kobber, 
chemisk 
rent 
56.21 
— 
smeltet 
i luften 
44.28 
— ■ 
smeltet med kul, holdende 0.05 °/o C 
45.24 
— 
do. 
- rødt fosfor, 
0.13 o/ 0 P 
40.86 
— 
do. 
J5 V 5 
2.50 o/o P 
4.37 
— 
do. 
- arsen, holdende 
spor As . . 
34.90 
— 
do. 
» 5 
5.40 % As 
3.73 
— 
do. 
- zink, — 
spor Zn . . 
50.15 
