308 
J. H. L. Vogt. 
i den gamle høide, altsaa 80 pr. ton. I virkeligheden lykke- 
des det denne ring at kontrahere omkring de to trediedele 
af verdens daværende totale produktion, — navnlig fra de 
store forekomster, som Rio Tinto (kontraheret maximumspro- 
duktion i 1888 25.000 tons), Tharsis (11.000 tons), Domingo 
(7.000 tons); Calumet & Hecla (25.000 tons), Boston & Mon- 
tana (10.000 tons), Tamarack (3.500 tons) ; Que brada (4 000 tons) 
i Venezuela; Arizona (3.000 tons) ; Panulcillo (3.000 tons); Vigs- 
næs (2.000 tons) ; Cape Copper Comp. (5.300 tons) og Nama- 
cjua (1.500 tons) i Kapkolonien; Betts Cove (1.200 tons) paa 
Ny-Foundland ; desuden en hel del mindre forekomster; — 
men ringen havde i længden ikke styrke til at holde den 
hele, aldeles kolossalt store affaire sammen, og navnlig kunde 
den ikke hindre de udenfor ringen staaende producenter fra at 
sælge sit kobber til lidt lavere pris end de b af ringen stipulerede. 
Og allerede efter omkring halvandet aars bestaaen, fra sen- 
høstes 1887 til vaaren 1889, led ringen et storartet skfbbrud 
hvad bl. a. medførte ødelæggende katastrofer for enkelte af 
de store franske bankinstituter. 
Umiddelbart efter sprængningen af dette franske syndikat 
fulgte et stort tilbageslag, — en baisse helt fra gj ennem snits - 
pris 80 eller 82 j£ i 1889 til minimumsnotering 37 3 /4 J? i 1889. 
Dog steg konjunktur erne, vistnok fordi forbruget af kobber 
til elektrisk anvendelse netop i slutten af 1880-aarene tog et 
saa overordentlig stærkt opsving, paany noget tilveirs, og den 
midlere pris i 1890 og 1891 belob sig til ikke mindre end 52 
— 54 Ü?, altsaa til nogenlunde respektabel høide. I de senere 
aar derimod, fra 1890 — 91, har der været et næsten jævnt 
prisfald, som fortrinsvis har været fremkaldt ved den i de 
senere aar stedfundne kolossale produktion i Lake-superior- 
og Montana-felterne ; nærmere détailler om dette sidste pris- 
fald og om de nuværende konjunkturer vil man ånde i et 
efterfolgende afsnit „Den nuværende krise paa kobber- 
markedet“. 
