Kobberets historie. 
317 
mcegtigt; samtidig maa man afbygge en skifert}^kkelse paa om- 
kring 50 om., saa selve smeltemalmen kun udgjør Vs af alt det 
udbrudte. Bet i gruben udbrudte gods leverer saaledes i middel 
kun 0.5 — 0.6 % kobber og 0.004 % sølv; vil man overføre sølv- 
værdi til kobberværdi (efter værdiforhold sølv 100 gange saa 
kostbart som kobber), skulde altsaa alt det udbrudte gods i kob- 
ber indhold repræsentere 0.8— 0.9 °/o kobber. 
End mere instruktiv er i foreliggende tilfælde den op- 
lysning, at i Mansfelder- distriktet udvindes pr. m 2 lagflade i 
middet 9 —10 kg. kobber og 50—55 gr. sølv , ekvivalerende, naar 
sølvværdi omregnes til kobberværdi, 15 kg. kobber. 
Ved Man sfelder-verket afbygges nu aarlig 1.5 km 2 (1500 m 
X 1000 m) lagflade, hvoraf produceres 14.500 tons kobber 
(max. 1890, 15.800 tons) samt 88 ton sølv; for hver km 2 lag- 
flade kan altsaa med rundt tal udvindes 10,000 tons kobber, 
og for norsk kvadratmil kobberskifer vil udbyttet blive 1 — l 1 /^ 
mill tons kobber. Den tyske kobberskifer har, naar ogsaa 
forekomsterne i Thüringen, Hessen o. s. v. medregnes, en ud- 
strækning i alle fald af adskillige kvadratmil; o: den samlede 
kobbermængde i kobberskiferen maa regnes efter millioner , vel endog 
efter ti millioner tons. Tilgangen paa kobber er altsaa over- 
ordentlig stor, — men kobberskiferen er saa fattig, at det er 
meget tvivlsomt, om driften overhovedet under nutidens lave 
kobber- og sølvpriser kan gaa med fordel. Paa de fleste 
steder, nemlig i Thüringen, Westphalen og Hessen, er berg- 
verksdriften paa kobberskiferen forlængst indstillet, kun und- 
tagen en enkelt forekomst, ved Stadtberg i Westphalen; ved 
Mansfeld, hvor kobberskiferen er rigere end ellers, holdes 
arbeidet derimod fremdeles gaaende, og verket er i den se- 
nere tid, nemlig i slutten af 1870-aarene og begyndelsen af 
1880-aarene, ble ven meget betydelig udvidet, saa det nu med 
hensyn til produktionens størrelse er det femte kobberverk i 
den hele verden (1 Anaconda, 2 Calumet & Heda, 3 Hio 
Tinto, 4 Boston-Montana og 5 Mansfeld) ; men det økonomiske 
udbytte har under de daarlige priser saavel paa kobber som 
paa sølv i de senere tider været lidet tilfredsstillende. I 1885 
medførte saaledes driften en underballance af 653.331 Reichs- 
mark; i 1886 var tabet endnu større; under de nogenlunde 
gode kobberpriser 1888 — 91 havde man derimod antagelig et 
1 kke saa lidet netto-overskud, men i 1893, da ogsaa sølvp risen 
