Kobberets historie. 
321 
or svovlkis, til svovlsyrefabrikker, i Europa, og som derved 
virker meget stærkt trykkende for de norske kisgruber. 
Den spanske exportkis er gjerne noget rigere paa svovl 
end den norske, idet den spanske oftest holder 47 — 50 °/o 
svovl, den norske derimod oftest 45 — 48 %; videre er den 
spanske exportkis i regelen nogenlunde rig paa kobber, idet 
den oftest holder 3.25 — 3,75, middel 3.4 — 3.5 o/o kobber, me- 
dens den norske exportkis oftest kun holder 2.75 — 3 eller 
3.25 % kobber 1 ); undtagelsesvis faar man dog ogsaa i Norge 
kis med høiere kobbergehalt (ex. Sulitelma). Videre har den 
spanske kis den forøvrigt temmelig underordnede fordel frem- 
for den norske, at den næsten ikke holder noget zink (der 
er generende saavel ved afrøstningen ved svovlsyrefabrikkerne 
som ogsaa ved den efterfølgende klorerende extraktion), me- 
dens den norske kis ofte holder 2 — 3 °/o zink, undertiden en- 
dog derover. Til gjengjæld sidder den norske kis inde med 
den meget væsentlige fordel, at den praktisk talt er absolut 
fri for arsen (næsten altid med under 0.005 — 0.010 % arsen), 
medens den spanske kis næsten gjennemgaaende holder en 
temmelig betydelig arsengehalt (oftest 0.3 — 0.75 °/o arsen). 
Den vigtigste af de spanske kisforekomster er Rio Tinto y 
med produktion: 
(Tons). 
Samlet 
produktion kis. 
Deraf 
exporteret. 
1881 
993.047 
249.098 
1883 
1.099.973 
288.104 
1884 
1.369.918 
314.751 
1885 
1.351.466 
354.501 
1892 
1.402.063 
473.065 
1893 
1.325.080 
504.396 
1 ) 1 % høiere kobbergehalt i kisen medfører under nuværende yderst 
lave konjunktioner et tillæg af 5 sh. 6 d eller 6 sh. pr. ton. 
Nyt Mag. f. Naturv. XXXIV, III. 21 
