Kobberets historie. 
325 
Det ligger i sagens natur, at disse tal ikke gjør krav paa 
nogen detailleret nøiagtighed ; de vil dog være tilstrækkelige 
til at give en forestilling om, med hvad slags størrelser man 
har at operere. 
For at man kan faa et indtryk af, hvilke kolossale dimen- 
sioner de spanske kisforekomster naar op til, kan til sammen- 
ligning anføres malmarealet (horizontalt regnet) ved Foldalens 
hovedgrube, der fører en af vort lands allerstørste kisfore- 
komster, og ved det bekj endte Eammelsberg ved Goslar i 
Harz: 
Malmareal 
Foldal ca. 1400 m 2 *) 
Hammelsberg - 8000 - 
Videre medtager vi ogsaa malmarealet ved et par af de 
allerstørste svenske jernmalmforekomster. 
Malmareal 
Kirunavara 500.000 m 2 
Gelli vara 245.000 - 
Grängesberg .......... 90.000 - 
Dannemora 12.000 - 
(ifølge prof. Nordenströms opgave i Jernkontorets Annaler, 1893). 
Rio Tinto fører altsaa ( for hver m’s afsynlming) med rundt 
tal lige saa meget his , som Gellivara eller Kirunavara fører jern- 
malm. 
Af de spanske kisforekomster er der en del, som ikke 
kan drives med fordel, dels paa grand af for lav kobber- 
gehalt og dels af andre grande. • 
Hegner vi de egentlige drivværdige forekomster til malm- 
areal med rundt tal 3 / 4 mill. m 2 , — og gaar vi videre ud fra, at 
hver m 3 af kismassen giver 4 ton kis, skulde man i middel 
for hver m’s afsynkning kunne producere 3 mill, tons kis; 
eller, da der i middel udbringes netto ca. 2 — 2.25 °/o kobber 
af kisen, skulde man for hver m’s afsynkning kunne præstere 
omkring 65.000 tons kobber. 
Denne beregning er antagelig snarere for høi end for 
*) Malmarealet ved selve hovedforekomsten (partier af mægtighed un- 
der 2.5 m ikke medtagne) beregnet lodret paa faldet = 1011 m 2 ; fald- 
vinkel 45 — 50°; ifølge opgave af Foldalskomiteen, 1888. — For 
Rammelsberg efter mine egne aflæsninger paa originalkarterne. 
