328 
J. H. L. Vogt. 
er reduceret til under halvdelen af, hvad landet præsterede 
under kobberdriftens glansperiode. 
Paa talrige steder i Chili, hvis kobberforekomster op- 
træder gangform igt, i og ved eruptiver, har man gjort den 
erfaring, at forekomsterne er blevne fattigere mod dybet; 
øverst mod dagen førte gangene rige oxydiske og chloridiske 
ertser; saa fulgte kobberkis med brogetkobber og kobber- 
glans, medens paa større dyb gangene fortrinsvis fører kob- 
berkis opblandet med svovlkis; paa nogenlunde analog maade 
opgives det ogsaa at forholde sig i Butte- eller Anaconda- 
distriktet i Montana. 
Flere af de tidligere vigtigste chileniske grub er, som 
f. ex. Chanaral og Panulcillo, er allerede nedlagte, dels fordi 
malmforraadene var udtømte, og dels fordi gangene blev fat- 
tigere mod dybet. Andre derimod drives fremdeles i betyde- 
lig stil, og at man ikke opgiver modet, fremgaar bl. a. deraf, 
at man fleresteds, som ved Montanes, Cousino, Coronei og 
Lota, har indført bessemering med elektrolyse. 
I Bolivia møder vi ved Coro-coro , paa sydsiden af Titi- 
caca-søen, en ganske bekjendt forekomst, — af gedigent kob- 
ber og kobberoxyder, indsprængt i */ 2 — 10 m’s mægtighed i 
sandsten og skifer, tilhørende triasformationen, — som i de 
senere tider har leveret i middel 2000 tons kobber aarlig; 
da man nu faar jernbane i nærheden, vil produktionen muli- 
gens blive forøget. 
I Venezuela har man et ganske betydeligt kobberverk, 
Quebrada , som dog i de senere aar viser nedadgaaende pro- 
duktion; i 1891 6.500 tons, i 1892 3.100 tons og i 1894 2.500 
tons; driften opgives i 1892 at have medført et tab paa 66.905 j£, 
hvoraf man maa kunne drage den slutning, at under de nu- 
værende lave priser vil dette verk neppe kunne blive udvidet. 
Af øvrige sydamerikanske stater kan nævnes Argentina 
og Peru, hvor bergverksdriften paa kobber dog hidtil spiller 
en høist underordnet rolle. 
I Mexico er der et stort kobberverk, JBoleo, som eies af 
de franske Botschild'er, og hvor produktionen i de senere 
