342 
J. H, L. Vogt. 
forskjellige notitser, saavel i amerikanske som i tyske tids- 
skrifter, er bleven paastaaet, at aarsagen til hemmeliglieds- 
fuldheden ved Calnmet & Hecla i de allersidste aar er at 
søge i, at de store dividender tildels er blevne tagne af de 
faste fonds eller reservekapitaler, og at verkets netto-fortje- 
neste under de sidste aars lave konjunkturer skal have været 
meget liden eller kanske endog ingen. Selv om dette dog 
er overdrivelse, er det i alle fald en kjendsgjerning, at kursen 
paa selskabets aktier har dalet noget (jan. 1893 kurs 295 — 320 
dl. pr. aktie, hvorpaa oprindelig, i slutten af 1860-aarene, var 
indbetalet 25 dl.; juli 1893 kurs 247 — 280 dl.; opgaver fra 
sommeren 1894, da kobberpriserne naaede sit minimum, har 
jeg ikke kunne faa fat i). 
Yed Tamarack , som er en af de mest rentable kobber- 
gruber i den hele verden, beløb produktionsomkostningerne i 
de fire sidste aar, 1891 — 94, sig til 9.11, 7.64, 8.03 og 8.31 cts. 
pr. lbs. (== 670 kr. pr. ton). 
Yed Quincy , hvor ligeledes kursen paa aktierne har af- 
taget temmelig stærkt under de senere aars daarlige konjunk- 
turer for kobber, synes produktionsomkostningerne for tiden 
neppe at kunne reduceres til under 8.25 à 8.50 cts. pr. lbs. 
Yed Osceola har produktionsomkostningerne i de senere 
aar ikke været under 9 cts.; ved Atlantic ikke under 11 cts.; 
tilsvarende forhold møder vi ogsaa ved Kearsage; og en række 
forskjellige Lake-gruber, som tilmed gjennem længere aar- 
rækker har været drevne i ganske betydelig stil — saaledes 
Allouez, Cliff, Huron, Isle Hoyal, Minnesota, National, Pelva- 
bic med here — har i de senere aar maattet indstille driften, 
fordi arbeidet ikke længere lønnede sig. At produktionen i 
det hele seet alligevel har været i tiltagende, skyldes den 
kolossale drift først og fremst i Calumet & Hecla og videre 
i Tamarack og Quincy; navnlig kan vi fæste opmærksom- 
heden ved den i nærheden af Calumet & Hecla beliggende 
Tamarack-grube, hvor arbeidet for alvor først begyndte i 1885, 
men hvis to dybeste skakter allerede har naaet større dyb 
end ved nogen anden gr ub ei verden; I5de'mai 1894 havde nemlig 
disse to Tamarack-skakter naaet et dyb af resp. 4020 og 3915 
eng. fod, medens den tredie dybeste skakt i verden, ved en 
belgisk kulgrube, er 3900 eng. fod dyb. 
Som vi allerede ovenfor har berørt, falder Lake-feltet 
