344 
J. H. L. Yogt. 
dybe skakter afgiver et instruktivt exempel; — og i alle 
beskrivelser - fra de senere aar fremhæves, at de „øvre dyb“, 
hvor kobberet udmærkede sig ved størst renhed, allerede er 
afbyggede. Enkelte gruber, som f. ex. fundgruben Central, 
ved Keeweenaw Point, har man ogsaa maattet nedlægge, fordi 
malmforraadet allerede var afbygget. 
Man kan med fuld sikkerhed gaa ud fra, at Lake-feltet 
endnu i en meget lang aarrække vil kunne fortsætte sin ko- 
los-produktion (i de senere aar omkring eller lidt over 720 
mill, tons kobber aarlig, svarende til 1 * /6 af den hele verdens- 
produktion), og man maa ogsaa være forberedt paa forøgelse 
af produktionen; men paa den anden side maa ogsaa frem- 
hæves, at malmforraadet ogsaa her er begrændset; vi har her 
ikke at gjøre med forekomster, som praktisk talt kan siges 
at være uudtømmelige. Lake-feltet, hvor den egentlig store 
produktion først begyndte for 20 aar, har endnu ikke gjen- 
nemgaaet nogen „ildprøve“ i lighed med Cornwall og Chili, 
hvad bedst illustreres derved, at hele Lake-feltet til dato kun 
har leveret omkring 4 /b mill, tons kobber, medens Cornwall- 
halvøen har præsteret omkring l 3 /4 mill. tons og Chili 2—274 
mill, tons; man vil vistnok med forbauselse ogsaa ovenfor 
have lagt mærke til, at Calumet & Hecla endnu ikke har 
produceret saa meget kobber som det nu saa beskedne Fahlun 
kobberverk i Sverige. 
Alle de foreliggende kjendsgjerninger tyder paa, at det 
kobber-forraad i Lake-feltet, som ved nutidens lave kobber- 
priser med fordel kan exploiteres, maa maales med samme 
maalestok som de oprindelige kobbermalmtilgange paa Corn- 
waJl-halvøen og i Chili; det vil sige, maalestokken er millioner 
tons, men ikke ti-millioner eller hundrede-millioner. 
I Montana^ hvor nogen større bergverksdrift paa kobber 
først paabegyndte omkring 1880 eller 1882, og hvor hoved- 
gruben, Anaconda, blev solgt i 1881 som formodet sølvgrube 
for den beskedne sum 29.000 dl., har produktionen af kobber 
udviklet sig med en hurtighed, som er rent exceptionel selv 
efter amerikanske forholde ; og Montana, som i slutten af 1870- 
aarene ikke leverede stort mere kobber end vort land, har i 
de allersidste aar endog overfløiet Lake-superior; for tiden er 
Montana verdens vigtigste Jcobberproducent 
