Kobberets historie. 
373 
Stater; antagelig fremstilles nu med rnndt tal fjerdeparten 
af den samlede kobberproduktion som elektrolyt-kobber. 
For nogle faa aar siden troede man, at de „direkte“ elek- 
trolyseprocesser, med sten (Marchese' s proces) eller malm 
[Siemens & Halskes, Hopfners proces) som udgangsprodukt, 
sknlde erobre terrain og endog aldeles revoltere kobberets 
metallurgi; disse profetier er dog ikke gaaede i opfyldelse, 
navnlig fordi de direkte elektrolyser paa teknikens nuværende 
standpunkt ikke har kunnet konkurrere med bessemeringen, 
ved kismalme heller ikke med den klorerende røstning. For 
tiden synes iøsningen af problemet om direkte elektrolyse for 
kobberets vedkommende at tilhøre en fjernere fremtid, end 
man troede for nogle faa aar siden. 
Det er utvivlsomt, at produktionsomkostningerne pr. ton 
kobber paa grund af alle disse tekniske fremskridt paa grube- 
driftens og end mere paa hyttedriftens omraade, i forbindelse 
med billigere material-indkjøb, i de senere decennier — 
og da navnlig siden 1860-aarene — trods arbeidslønnens sam- 
tidige stigning, er blevne ganske betydelig reducerede. 
Spørgsmaalet er egentlig kun, hvad har aftaget mest , enten 
kobberets salgspris eller dets fremstillingsomkostninger. 
Dette vigtige spørgsmaal kan vanskelig besvares gene- 
relt, idet der her er saa mange lokale faktorer — særlig 
transportforholde og malmenes metallurgiske natur, som gri- 
ber med ind. Som regel vil det dog vise sig, at salgs- 
prisen paa kobber, paa grund af de store nordamerikanske 
forekomster, har aftaget i endnu stærkere grad end produk- 
tionsomkostningerne, idet salgsprisen i de sidste 30 — 40 aar er 
reduceret i forhold som fra 100 til ca. 50, produktionsomkost- 
ningerne derimod i middel kun i forhold 100 til ca. 60. 
Hvorledes dette stiller sig for vort lands vedkommende, 
vil vi i et etterfølgende afsnit belyse ved et ganske omfattende 
statistisk material fra Røros kobberverk. 
