Kobberets historie. 
379 
Naar man vil drøfte 'kobberets udsigter i en noget fjernere 
fremtid ) maa man først og fremst fæste opmærksomheden ved, 
at forbruget af kobber utvivlsomt vil komme til at stige meget 
stærkt. 
Vi har ovenfor seet, at konsumtionen af de store tek- 
niske forbrugsgjenstande, som jern, kul, bly, zink, kobber, 
tin osv., i inde værende aarhundrede — natur videnskab ernes 
og dampkraftens aarhundrede — har fordoblet sig for hvert 
15de, 20de eller 25de aar. Aarsagen hertil er selvfølgelig at 
søge i den fenomenalt raske udvikling, som i dette aarhun- 
drede har gjort sig gjældende paa alle omraader, de viden- 
skabelige, tekniske og sociale. Man kan være sikker paa, at 
den lov, som har været bestemmende for denne udvikling, 
fremdeles vil beholde sin kraft; og at som følge deraf om- 
sætningen af de store tekniske forbrugsgjenstande endnu i 
lange tider vil tiltage ikke i arithmetisk, men i geometrisk 
progression 1 ). 
Det maa erindres, at i den civiliserede verden viser for- 
brugetf beregnet pr. hoved, stadig høiere og høiere ziffre ; 
desuden stiger folketallet inden hele den verden, som nu er 
konsument paa markedet, — og civilisationen erobrer stadig 
nyt terrain, i de tidligere ukultiverede eller halvkultiverede 
lande. 
Hvad specielt konsumtionen af kobber angaar, har vi 
ovenfor godtgjort, at forbruget af dette metal — elektricitetens 
og derigjennem ogsaa fremtidens metal — i de sidste par de- 
cennier har udviklet sig endnu hurtigere end f. ex. for jer- 
nets og kullets vedkommende. Fordoblingen af forbruget af 
kobber udkrævede sidste gang — hovedsagelig paa grund a f den 
store konsumtion paa elektricitetens omraade — kun et tidsrum a f 
omkring 15 aar ; ja , i lande, hvor elektriciteten har faaet fast fod- 
fæste, som i de Forenede Stater og i Tyskland , udkrævede fordob- 
lingen a f forbruget endog kun 8 — 10 aar. 
Med disse kjendsgjerninger for øie maa vi gaa ud fra, 
at forbruget af kobber fra nu af og ud i fremtiden vil for- 
doble sig i en tidsperiode af allerhøist 25 aar, antagelig kun 
15—20 aar. 
0 Altsaa ikke med vist konstant , men med procentisk øget tillæg for 
hvert enkelt aar. 
