Dislokationsl inien 
ved Skrim i Hedenstad annex 
ved 
0. A. Corneliussen. 
I sommeren 1877 fik jeg af hr. professor dr. Th. Kjerulf 
til opgave, noget nøiere end før gjort at undersøge silnrpartiet 
i nord for Skrimfjeld og derunder specielt at have min op- 
mærksomhed henvendt på, om der her skulde vise sig tegn 
til en fortsættelse af den af ham selv før påviste disloka- 
tionslinie fra Vestfossen over Ekern sø og over til Hvam- 
sal ved Laugen elv. Videre skulde jeg søge at opgå græn- 
serne for gabbrofeltet ved Skollenborg jernbanestation. Re- 
sultatet fremlægges her, idet der henvises til medfølgende 
Kart, der er reduceret fra det benyttede (1: 50,000) til en 
hundredetusinddels målestok, over partiet mellem Laugen og 
Skrimfjeld. 
Medens grundfjeldets lag på Laugens østside har mest 
vestligt fald, er det på vestsiden som regel østligt. Et sted 
mod syd må altså systemet vende, og da faldet i den af sølv- 
værket nys optagne nye drift strax i syd for de gamle Kis- 
gruber på dybet er nordostligt med en vinkel af blot 50° — 60°, 
så tænkte jeg, at muligens lagenes svingning begyndte her. 
Dette viste sig imidlertid ikke rigtigt, da faldet strax i syd 
atter var steilt mod øst, ligesom det samme er tilfælde hele 
veien sydover til Ljøterud. Derimod er faldet vestligt i 
nærheden af Berg og nordvestligt ved Gjøgrefos nær Dal, på 
veien herfra over mod Hillestad og ligeså ved Kjørstad. Den 
søndre vending af lagene dækkes altså af silurfeitet, der 
møder ved Ljøterud- og Ravaldsjøelven. 
Nyt Magazin f, Naturv, XXV, I. 
1 
