Dislokationslinien ved Skrim. 
B 
Nederst står en grå, til grundfj eldet hørende gneis med fald 
temmelig steilt mod vnv. Derover kommer først en kvartsit- 
isk bergart, der er stærkt kissprængt og med fald mod so-s; 
så sees sorte skifre med sort streg, meget forandrede, hærdede, 
fulde af kiastolitnåle og kissprængte. Derpå følger mørke 
skifre med grå streg og så alunskifer Over denne ligger først 
lidt ovenfor Kjørstad gård noget almindelig grålig lerskifer 
og så kalksten med ortoceras vaginatum , hvorpå følger for det 
meste hærdede skifre med knoller, tilhørende etagerne 3 og 
4 opover mod Hovdebø gårdene, hvor, som før omtalt, granit 
optræder. Et stykke nedenfor såes også lidt opstikkende 
kalksandsten. Følger man selve Kjørstadelven opigjennem, 
fåes et prægtigt snit opover til henimod Landeg, i nærheden 
af hvilken gård kalksandstenen optræder mægtigere. 
Opover veien fra Kjørstad til henimod Løvervand sees de 
samme bergarter. Veien går et langt stykke vestover på 
alunskifren, derpå ortocerkalk, knollede skifre, kalk fuld af 
krinoidestilke, hvorpå kalkbrænding drives, atter noget skifer 
og så kalksandsten. 
Det næste profil, Ila, går fra gården Dal strax i syd 
for Hedenstad kirke ti] opimod den sidst nævnte kalksand- 
sten på veien til Løver. 
Ved Dal er fjeldgrunden dækket af 1er hovedsagelig, 
først i elven vest herfor sees grundfj eld med fald n. v. ca. 
70°, derpå ser man atter et lidet stykke ikke den faste fjeld- 
grund, indtil man kommer til foden af den maleriske «Grjøg- 
refos«, der har skåret et ypperligt profil gjennem primordial» 
faunaens lag, etagerne 1 og 2. Dette snit sees forstørret i Ilb. 
Nederst står i selve elveleiet mellem 2 grønstensgange, 
gg en eiendommelig bergart. Man kommer let i tvivl om, 
enten det er en grå granit eller en brudstykkebergart ; den 
gjør imidlertid et bestemt indtryk af at være laget, men jeg 
kunde ei her med sikkerhed komme efter dette. Den sees 
også udenfor elven strax i vest for den og med en inægtighed 
af omtrent 8' — 10', målt efter faldet hos de overliggende skifre, 
Der er imidlertid neppe tvivl om, at den er en art sparag- 
mit. Ved en senere tur ud til disse trakter fandt jeg nemlig, 
som i det følgende under profil III anført, konglomerat ind» 
leiet i samme slags bergart. Disse 8'— 10' mægtige lag skulde 
1 * 
i 
