10 
O. A. Corneliussen. 
8500‘. sin. 10° - 1466 fod 
Grundfj eldet ved Gjøgrefos og Kjørstad ligger omtr. i 
samme høide. 
Yed Dalen fåes: 
5580‘. sin 10° + 550' (Dalens høide over Gjøgrefos) — 
1532 fod og ved Ljøterud til Løvervand: 
5589‘. sin. 10° + 483' (Løvervands høide over Ravalsjø- 
elven ved Ljøterud) « 1452 fod. 
Gjennemsnitsmægtigheden skulde altså efter dette være 
omtrent 1480 fod for de her optrædende etager 1 til 5. 
Fratrækkes på hvert sted mægtigheden af de under dagen 
ved brudlinien liggende lag, altså vedKjørstad intet, ved Da- 
len og Løvervandene 190 fod. nemlig mægtigheden under or 
tocerkalken, fåes hævningen ved Kjørstad = 1466', ved Dalen 
« 1342' og ved Løver-vand = 1262', altså størst i øst, mindre 
i vest, noget som både stemmer med den mere øst-vestlige 
strøgretning for lagene i det hævede parti og rimeligvis 
også med hævningen øst for Laugen, der vistnok må være 
større, i al fald fremtræder der det hævede grundfj eld høit 
over dalbunden. Alt afhænger imidlertid her af, at gjennem- 
snitsvinklen virkelig er omtrent 10° også mod dybet, hvad 
der jo altid må gjøre en sådan beregning usikker. 
På kartet er indtegnet en «augitporfyrgang» strækkende 
sig fra Lindås tvertover til Rai-sæter. Jeg har beholdt dette 
navn, der er benyttet på Kongsbergkartet af 1859, skjønt det 
ingensteds, hvor jeg undersøgte denne bergart, kan siges at 
være ganske rigtigt. Neppe nogetsteds var nemlig porfyrka- 
rakteren med grundmasse og iliggende krystaller fremtræ- 
dende; den var nærmest blot en sammenhobning af større og 
mindre krystaller, og disse syntes at være uralit. 
Oversiluriske lag synes ikke at forekomme her nede ved 
Skrim med mindre dette skulde være tilfælde omkring Ås- 
sætrene, hvorhen jeg ikke er kommen; dog er vel dette neppe 
rimeligt, når der intet andet sted kan sees spor deraf. 
Kongsbergfeltets gabbro såes ikke i den beskrevne stræk- 
ning. Derimod blev gabbro’ en opgået ved Sko 11 en borg; 
den er som på de fleste steder omkring Kongsberg af 
noget variabelt udseende. Medens den i en jernbaneskj æring 
lidt i øst for stationen er aldeles typisk med smuk, brun, 
tvillingstribet labrador og diallag tildels i nævestore stykker, 
