22 
L. Meinich. 
sammenlignet med Høgbergets kalksten, samt gjorde forøv- 
rigt de observationer, som faldt i min vei. 
9de. G-ik fra Snerta over Veumsæteren til Veltbu i Enger" 
dalen. Hegn om eftermiddagen. 
10de. Grik fra Veltbu til Kvitvolas top. Scbiotz’s kalksand- 
sten fandtes tæt ved toppen (1700 fod over Veltbu). På 
afLefëningsfladerne navnlig, men også undertiden inde i 
kalksandstenens tætte masse, sidder terninger af svovlkis. 
Ovenfor og nedenfor kalksandstenen står grå kvartsit, til- 
dels tæt med splintrigt brud, i smukke horizontale og 
tyndskifrige lag. I Kværnhusroa — ligesom på de andre 
steder — fandtes Schiøtz’s observationer rigtige. Kalkste- 
nen her ligner påfaldende den ved toppen af Kvitvola, li- 
gesom den også indeholder terninger af svovlkis; her nede 
er den for det meste noget mere tykskifrig end på toppen. 
Jeg beholder nogle stykker af disse kalkstene til kemisk 
undersøgelse. 
Det forekommer mig ikke at være utænkeligt, at disse 
2 kalklag høre sammen og ere blevne adskildte ved dislo- 
kation. 
Engerdalens trange spalte tyder på en dislokation, og 
den store ydre lighed mellem de to kalksandstenlag peger 
i samme retning, navnlig forekommer det mig påfaldende, 
at begge kalklag føre svovlkis i terninger langs lagenes 
skiktnings Hader. 
Det synes rigtignok som mægtigheden af kalklaget ved 
Kværnhusroa er større end ved toppen af Kvitvola, men 
det må erindres, at den horizontale afstand mellem disse 
to steder er flere kilometer, og at et lags mægtighed kan 
variere på så lang afstand; ligeledes må det bemærkes, at 
terrænet fra foden og lige op til toppen af Kvitvola er 
meget bedækket, såat den hele mægtighed på sidste sted 
muligens ikke kan observeres. — Jeg har efter min tilbage- 
komst analyseret kalksandstenen fra Kvitvola henimod top- 
pen (a) og do. fra Kværnhusroa (b) 
og har fundet: a b 
Uopløseligt i Saltsyre 59.04 % 51.38 % 
lerjord og jern 
(jernet bestemt som oxyd) 1.06 0.87 
CaO 
22.18 
25.02 
