28 
N. Wille. 
og Har danger] øklens mægtige Fjeldmasser og Eidfj ordens 
Hevne; mod Vest skilles den fra Folgefonden ved Sørfj orden 
og dens Fortsættelse, Dalføret over til Røldal, hvorfra man 
maa sætte Sydgrændsen i en Halvcirkel over til Kvænas 
Dalføre lidt østenfor Hansebodlægret. Efter denne Begrænds- 
ning indbefatter Har danger vidden en Strækning fra 59° 50' — 
60° 30' n. Br. og fra 24° 20' — 40° 50' østl. Ld.; det er altsaa 
en ikke ganske liden Strækning denne Fjeldvidde, som er saa 
skarpt begrændset paa alle Kanter, undtagen mod Øst, bvor 
den nmærkelig gaar over i de Fj eldstrækninger, som ligge 
mellem de omtalte østenfor liggende Dalfører. At kalde 
Hardangervidden et Fjeldplateau vil dog ikke bjælpe til For- 
staaelsen af dens Karakter, som er belt forskjellig paa de 
forskjellige Steder. Hardangerviddens centrale Del om Grana- 
nntene og Haarteigen ndmærker sig ved sine Bølgelinier. 
Flade, vide Dale, binanden lignende, svagt skraanende Fjelde, 
som ikke bæve sig særdeles bøit over Dalbnnden, gjør det her 
vanskeligt at trække nogen Grændse, bvor Dalen hører op, 
og Fj eldet begynder, saa fnldstændig gaar de over i hver- 
andre. Fra Haarteigens bøie Cylinder, eller rettere mange- 
kantede Prisme, ser man en stor Del af Vidden i Fugle- 
perspektiv under sig. Man kunde da fristes til at betragte 
det hele man ser som et oprørt Hav, forstenet før dets Bølger 
fik Tid til at berolige sig. Haafteigen staar som et Taarn, 
bvorimod Bølgerne taarne sig op. Overalt paa Fjeldsiderne. 
ligge Snefonder; i Dalbunden vil man i Hegelen finde større 
eller mindre Indsøer og fordetmeste sagteflydende Bække, som 
ude mod Periferien samle sig til større Elve og styrte i 
Fosse, eller rivende Stryk, ned i de større Dales trange og 
dybe Hevner. 
Her paa den centrale Del af Vidden ligge Dalene neppe 
lavere end 3000', og Fj eldene bæve sig sjelden høiere end 
4500'. En Undtagelse danner dog Haarteigen, som bæver sig 
5400', og som fortjener, at man betragter den lidt nærmere. 
Over en stor Del af Vidden, indtil flere Miles Afstand, lægger 
man straks Mærke til denne besynderlige Cylinderform, som 
ndmærker Haarteigen fremfor alle Hardangerviddens øvrige 
Fjelde, og da den bar samme Udseende seet fra alle Kanter, 
kan ingen, som engang bar seet Haarteigen, forveksle den med 
noget andet Fjeld; den gjør saaledes Nytte som et «Land- 
